30 



egenclonien i besittning samt börja med auction. I an- 

 seende till A. N. suckar jag i hendigliet, men i anseende til 

 mig sjelf är jag känslolös; endera förderfvas ocli förtrampas 

 jag tillika med honom eller ock kanske kunde M. vilja byggi 

 min lycka på ruinerna af hans; men förr skola de få hugga 

 mig i bitar, än jag blifver A. N. otrogen; denna tanke synes 

 förmäten; men när jag eftertänker, att de veta jag nu kän- 

 ner Hans process och hela tiden haft öfning med eldens re- 

 gerande, Han ock ofta försäkrat dem konsten vara helt sim- 

 pel, kunna de ju lätt falla på den mening: denna yngling 

 kunna vi få för godt pris; vi gifva A. N. fan; han uträttar 

 ej ändå någonting; denna kan kanske göra allt detsamma 

 som han; visar han oss miraklet, qvittar det oss lika, om 

 det kommer från en idiot eller lärd man." Natten emot d. 

 24 April. „Hjertat qväljes af melancholie, sedan vi i dag fick 

 Stockholms posten, ehuru mitt bref (jag nämnde om) till 

 Wadström, det han säkerligen visade åt M . . . , värkade så 

 mycket, att M. sände till mig femtio Rdr. att använda till 

 verket och uti Wadströms namn inropa på auction ugnar 

 och böcker, Alchemiska och Svedenborgska. Att han sände 

 Pecunia till mig var för Berghauptmans kritiska ställning, 

 hvilken dock har full disposition öfver dem. Men hvad vill 

 det förslå? Gården, hvari vi hafva vårt Laboratorium, borde 

 ju också garderas, ja, kanske de göra det framdeles. Bergh. 

 är intranquil och han har reson att vara det. Jag må- 

 ste nu skrifva till M. och låta veta, att jag fått penningarne. 

 Gifve Gud att jag kunde vara försigtig. Berghauptman låter 

 änteligen beveka sig att skrifva; conceptet är redan färdigt, 

 ömt och med styrka. Om han gjort det längesedan, kanske 

 det varit bättre. Vi mista nu en god correspondent i Wad- 

 ström, som reser utrikes; hvarthän får ej nämnas; icke vet 

 jag det eller med visshet. Nu måste jag köpa 2 läster kol 



