35 



man bar nu åter så insnärjt honom, att han alldeles är i M — s 

 fälla: elit jag äfven inkommit och få vi nu gapa på hvaran, 

 som tvenne möss. Ännu hitintill har jag varit i mycken 

 grace hos M — ; han bad Bergh. änteligen skrifva efter mig 

 och önskade ständigt jag måtte komma samt då jag gjorde 

 min första visit hos honom, emottog mig ganska nådigt och 

 lofvar med tiden göra mig till skedvattens directeur, ty han 

 håller på att arbeta det till regalt, som ännu är en hemlighet. 

 Det är en onödig erindran att påminna herr Majoren att 

 hålla ganska hemligt allt hvad jag skrifver, ty herr Majoren 

 gör det likväl. Men då man är omringad af spioner, måste 

 man vara försigtig. Herr Bergh. och jag äro nu ute på 

 Drottningholm. Man kallar Bergh. herr laqveraren Gran- 

 berg och mig herr vagnmakar Knutson. I publiken heter 

 det, att Bergh. redan rest utrikes. Jag visste sjelf ej hvarest 

 han var, då jag kom hit, förrän M— sade mig det och vill 

 M— isynnerhet ej vara känd för att beskydda oss; derföre 

 om någon frågar, om M— är Bergh:s protector, bör sva- 

 ras: nej. Här bygges nu ett stort laboratorium i skogen 

 bakom all ära och redlighet, hvarest man tror kunna gömma 

 oss — ena flygeln får en skedvattens kokare vid namn Jo- 

 hanson (ej af våra Johansöner), en tysk, som varit laborant åt 

 flere, såsom Oelreich [månne dennes „sordida" snålhet skulle 

 förledt honom till alkemi? — en förmodan som bekräftas af 

 hvad som anföres i Tessin och Tessiniana, s. 301], Engström, 

 etc. och har redan kostat M— mycket med sina smörjerier. 

 Egentliga ändamålet med honom är, att han skall koka sked- 

 vatten och jyg småningom skall stjäla konsten af honom. 

 Han är nu inredd på ett annat ställe härstädes och lärer ej 

 han någonsin komma in uti det nya, ty hans sida blir ej 

 färdig i vinter, men vår inom tre veckor och till våren tör 

 man väl ha moyens att få bort honom — han super — och 



