42 



tror mig för att hafva dräpit hennes man, den hon alltid 

 oaktadt hans många fel älskat, låfvar emot mig uppröra 

 himmel och jord samt söka sin man om ock sjelfva Cerbe 

 rus honom vaktade. Så romaneskt och oförsigtigt ! " 



Det alkemiska arbetet fortgick nu hela sommaren och 

 långt in på hösten samt öfver det följande året ända till slutet 

 af Maj månad 1790, då det med allone upphörde. Härunder och 

 redan före öfverflyttningen till Stockholm följde både N. och 

 isynnerhet Bergklint med det Exegetiska Sällskapets förhand- 

 lingar och arbetade för den „Nya Församlingens" uppkomst 

 och „Nya Lärans" utbredning. Ett och annat i detta hänseende 

 torde här kunna anföras ur den sistnämndes brefvexling, der 

 bland annat några bref från Wadström till A. Nordenskjöld 

 finnas intagna. Den 13 — 14 Febr. 1787 skrifver Bergklint: 

 „Som jag är öfvertygad, att herr Majoren är mycket road 

 af nyheter angående Nya Församlingens tillstånd, anförer jag 

 här ett utdrag af Wadströms bref till Bergh." . . . „Wår so- 

 cietet arbetar dagligen med mycken succés. Vi hafva nu 

 genomgått en stor del af Summaria Expositio, som är väl 

 öfversatt. Dina catalogue-fragmenter, som du sände, voro 

 nog stympade. Afven är ingen af oss, som känner så väl 

 som du, alla Auctors arbeten; derföre låt oss ändtligen få 

 med det snaraste äfven en catalogue öfver dess philosophi- 

 ska arbeten; så fort vi få denna cataloguen rangerad, blir 

 den tryckt. Skaifa för allting alla anecdoter, som höra till 

 denna catalogens tryckning, att den ej blir som andra ofull- 

 ständig; äfven vore väl att få en mera komplet lefvernesbe- 

 skrifning om Auctor, än som förut blifvit publicerad. — Våra 

 sammankomster ske i yttre rummet och ingången genom det 

 lilla. Ett stort långt collegiebord med grönt kläde öfver, så 

 att vi nu hafva både ordentligt och snyggt. En stor del öf- 

 versättningar hafva inkommit och så fort vi kunna, syssel- 



