47 



■ voro magnetiseurer, besynnerligen bådan Johansönenia, Hall- 

 din, Stiirtzenbecker och hofpred. Silfverhjelm, att de pri- 



I sade Gud, som gifvit iiienmskorna denna gåfva och detta 

 I medel att fä närmare commimication med andeliga verlden. 

 Till slut invoterades par nya ledamöter, hvarmed samman- 

 komsten slöts. — Min nyfikenhet blef nu stor att få se en 

 ' somnambul, hvarföre jag en afton gick med kongl. secrete- 

 I ren Nordenskjöld upp till en trädgårdsmästare, hvarest Jo- 

 I hanson var och magnetiserade trädgårdsmästarens hustru. 

 i Hon talte; jag gjorde henne efterföljande frågor: l:o Hvar- 

 '■■ före de flesta äktenskaper äro olyckliga? Ty de bedja ej Gud 

 ; om råd, då de gå åstad. 2:o Om flera af de förnäma eller 

 '. af populacen voro lyckliga i äktenskapet? Nej, det är sak 

 ' samma. 3:o Om jag skall hålla fast i det arbetet jag begynt? 



■ Ja, om du fruktar Gud, så må du göra det, då lyckas det 

 ock. Den anden, som talte genom henne, kallade sig Maria, 

 ^len långt ifrån att detta skulle öfvertyga mig om verklighe- 

 ten, blef jag större antagonist nu än förut och hade tvenne 

 häftiga debatter med Sturtzenbecker och med Halldin, vil- 

 jande försäkra dem, att de voro duper och att allt var skäl- 

 ineri af somnambulisterna och bad dem akta sig att ej falla 

 in i magin. Sådant motstånd af en yngling hade de ej för- 

 modat, besynnerligen af en ledamot i societeten och de hade 

 ej annat råd än be mig börja sjelf magnetisera. Jag har 

 också raagnetiserat tvenne personer, sedan jag kom hem och 

 de hafva funnit sig litet bättre ifrån sina sjukdomar. Ingen- 

 dera har talat, men båda sofvit och det som förunderligt är, 

 strax jag börjat, fått en tyngd i hufvudet, likasom det varit 

 öfverstrött med sand; jag har ej vågat bjuda till att få dem 

 att tala, så länge jag ej är säker uppå, om man kan af 

 Herren hafva dertill lof. Jag har nu börjat correspondera 

 med Sturtzenbecker, som är en bland de nitigaste Hieroso- 



