48 



lymiter. — D. 19. Magnetismen hade i går den verkan, att 

 hon sof och under samma tid drömde sig ligga ute, omgif- 

 ven af mycket grönt gräs, smått och rundt, att jag tog af 

 samma gräs och satte på hennes panna; då hon engång små- 

 vaknade af häftiga giktstreckningar, sade hon hastigt: hit bli 

 att sätta gräs på min panna; nog rördes läpparna under det 

 hon sof, men jag vågade ej börja fråga henne, dels för det 

 hon sofver lätt, dels för den reson jag sade i går. — Socie- 

 teten växer och tilltager dagligen. Kongl. secr. Nordenskjöld 

 och notarien Lejonmark arbeta mest; den sista är secreter 

 vid societeten och har 50 rdr. lön om året. Hans historia 

 är underlig och får jag den en annan gång berätta. Bref 

 från utländska societeter komma som oftast. — På vårt nya 

 tryckeri arbetas nog lamt, så att de rättnu börja ångra sig 

 hafva börjat med det, efter som Nordström trycker våra 

 svenska skrifter och fru Fougt åtagit sig trycka de latinska. 

 Men då nu lilla Johanson flyttar till Stockholm och gifter 

 sig med mademoiselle Görwell (inter nos), arbetas väl der- 

 uppå flitigare. Med den äldsta Johanson kommer ju Major- 

 skan i skyldskap: han skall gifta sig med en fröken Lilje- 

 hök, som ock är inne i läran. Bryggaren Sven Ros har 



på egen bekostnad låtit sticka ett nytt sigill. Han är rik 

 och har ganska vackra rum. Salen, hvari societeten firar 

 sina högtidsdagar, är 32 aln lång. Den är så stor endast 

 derföre, att han hyrer ut den, att hålla conserter och as- 

 sembléer uti. Han projecterade sista onsdagen, jag var uppe, 

 att inrätta ett sällskap, som livarje söndagseftermiddag kom 

 till honom och converserade; inga vissa religioner utväljas, 

 utan af alla sorter folk, som älska dygden och vilja reson- 

 nera i religion, finge fritt tillträde, af båda könen. Ingen 

 behöfver betala, ty rummen består Rosen och inga trakta- 

 menter fås. Det blef dock ej ännu den gången res oiver adt. 



