49 



Äldsta Johanson sändes som societetens ambassadeur till 

 Prinsen af Schleswig för att resonnera med honom i reli- 

 gion och skaffa societeten af honom några förmåner." — 

 Ur Bergklints br. d. 25 Juli 1787: „ Societeten är gan- 

 ska talrik och består redan af öfver 150. Vid sammankom- 

 sten d. 18 Juli intogs commerserådet Josias Cederhjelm; han 

 emottogs af sällskapets sekret, med ett ganska vackert tal 

 om egenkärlekens skadliga påföljder, både för den menni- 

 skan sjelf, som hyser och föder den, som ock för hela sam- 

 hället. Detta tal besvarades af bemälte herre i samma smak 

 och uppläste han början till ett philosophiskt och moraliskt 

 verk om menniskan, som meriterar blifva tryckt. Hans penna 

 är nog känd i samhället af de dagpapper han skrifvit uti, 

 såsom Sanning och Nöje med flere. Han har förlorat sin re- 

 putation i publiquen och kännes af de fleste på en elak sida, 

 men som jag är öfvertygad, att han nu söker rätta, om han 

 af hjertat antager Nya Församlingsläran. Äfvenledes anmälde 

 öfverhofpredikanten Silfverhjelm, huru han haft flere sam- 

 tal med Prins Carl och ibland annat om societeten, hvarvid 

 han gifvit Prinsen en noga underrättelse om den, då bemälte 

 Höge Herre }i:trat sitt välbehag deröfver samt önskat få 

 blifva en ledamot deri, som nu enhälligt beslöts och hade 

 Cederhjelm i concept kallelsebrefvet färdigt, deri han kallas 

 till en af protectorerne, med den erindran, att Gud är vår 

 förnämste Protector. — Detta var i mitt tycke något för- 

 hastadt; ty icke kännes noga hans mening i religion och 

 hans lefnad har tills dato ej varit exemplarisk ; ej heller har 

 societeten sådana rum, att de kunna emottaga en sådan herre 

 med den magnificence, som sig borde; kommer det ännu till, 

 att han torde vilja agera despotiskt, är det mera olycka än 

 lycka för sällskapet. — Handl. Sven Ros är nu vice presi- 

 dent för detta qvartal — en beskedlig bra karl ocli rik. 



4 



