52 



men håller före, att man ej bort så oförsigtigt blanda den 

 med Nya Läran. Sällskapet Pro Sensu conimuni skall ej be- 

 stå af mera än 4 stycken, ibland hvilka Kellgren är en och 

 advocatfiskalen Bergström, cousin till Halldin, den andra. 

 Många dugtiga skäl emot dem äro skrifna, men få ej föras 

 in i dagbladen. Ej heller få vi nu mera trycka något an- 

 nat. Allt får således livila till behagligare tid. Men dessa 

 skakningar tyckas dock ej gjort någon verkan på ledamö- 

 terne i vår societet — tvertom skulle den tilltaga, men det 

 är nu ej så lätt som förr. Bergh. har projekterat några ar- 

 rangementer, men de tycka det är för bittida att göra dem: 

 som t. ex. att societeten skulle delas i 4 ringar inom hvar- 

 andra: i den yttersta finge alla de intagas, som erkände en 

 Gud endast af fysiska grunder och beflitade sig om en verk- 

 lig dygd endast deraf ; i den andra de, som kände noga Nya 

 Lärans skrifter och erkände deras sannfärdighet och att Her- 

 ren vår frälsare allenast var himmelens och jordens Gud; 

 den 3:dje ringen skulle hafva naturens förädling till syfte- 

 mål, följakteligen" sanna Alchemister; den 4:de menniskans 

 och i följd deraf samhällenas förädling till föremål — och 

 borde ej någon komma i den andra, som ej varit i den för- 

 sta, etc; ty nu tror jag vi hafva många, som ej känna lä- 

 ran om Herren, men sökt att komma in i anledning af den 

 gissning man haft, som skulle det vara fint fri mureri, Al- 

 chemi, etc. — Ligen särdeles älskare af Svedenborgs skrifter 

 är Prinsen af Hessen. Han emottog dock Johanson ganska 

 väl och äfven k allels eb ref v et, skänkte jemväl Johanson en 

 gulddosa, men var ändå bedragen i sitt hopp, att det skulle 

 vara en frimuraresocietet. Skalet skulle många tycka om, 

 men kärnan kastas helst bort. — Med. mycken applaudisse- 

 ment uppföres på mindre Kongl. Theatern en comedie, kal- 

 lad: (h,t oskyldiija bedrägeriet: en fröken är kär i en capi- 



