DO 



liau så öm, att han kan gråta, åter en annan gäng brum- 

 mar han värre än en broms. — Gudi vare ära för det nya 

 ljuset, som uppgått i vår kaUa nord och nu börjar tränga 

 sig så kraftigt igenom villfarelsens och otrons mörka moln; 

 i England sade vår Auctor, att det först skulle börja synas, 

 det är så händt. Det får predikas allmänneligen. Försmä- 

 delsen i allmänna papperen, som våra ovänner tro skall lända 

 till Nya Lärans undergång, stadfäster den desto mera; vi se 

 vårt antal dagligen ökas och allmänhetens attention mera 

 fästas vid dessa änmen." 



I ett sammanhag må här anföras hvad vidare angående 

 .,Nya Läran" och „Societeten" ur Bergklints bref kan inhera- 

 tas. Den 28 April 1789 berättar han: „Nu har bref gått 

 till Konungen ifrån societeten, att vi äro för honom och att 

 den som är emot honom, nödgas vi utesluta utur vårt exe- 

 getiska sällskap; det leranas Kongl. Maj:t genom Borgen- 

 stjerna; hvad häruppå följt, vet jag ej: ty kongl. secr. skrif- 

 ver mig ej mera tilL Halldin är genom bref varnad och 

 nästa acten blir, att han utsrykes; ty nu bär han sig allde- 

 les enthusiastiskt åt, då han skrifvit till Konungen: att han 

 (Konungen) har Gustaf Adolphs anda hos sig, hvilken är uti 

 helfvetet." (En väl behöflig förklaring till detta uttryck fin- 

 ner man i Halldins biografi i Svenskt Biogr. Lexikon, ny 

 följd, B. V, s. 46.) „Af magnetismen höres ingenting mera. 

 Jag förundrar mig, att herr Majoren konnnit in i den. Grunda 

 aldrig Nya Läran på magnetismen, ty det blir ridicul utaf. 

 Sturtzenbecker är ganska högmodig öfver sin seger [att ha 

 vunnit Majoren för magnetismen]. Jag har aldrig varit mot 

 magnetismen, när den handteras med förnuft." 



Den 4 Mars 171)1. „Nya Församlingen här i Sverige 

 har också en svag prospect; societeten torde endera dagen 

 upphöra. Ledamöterna hafva ingen energi i sin förening 



