67 



men till dessa hemligheter hörde just torhållaiidet till Ap- 

 pelqvist och anledningen till Bergklints bekantskap med ho- 

 nom. Kort förut, d. 5 Aug., hade han nämligen af Kongl. 

 Maj:t genom Grefve Ruuth erhållit ett uppdrag, som hörde 

 till de aldrakinkigaste och fordrade obrottslig tystlåtenhet; 

 „och vet, hade Grefven sagt, att om ni upptäcker något häraf 

 till hvem det vara må, utom oss, som nu deri taga del, så 

 skall ni försvinna och sättas der hvarken sol eller måne 

 skall lysa er. Gif mig nu eder försäkran och ed; detta 

 gjorde jag straxt med detta tillägg: jag har önskat att i 

 sjelfva verket kunna visa den kärlek, jag bär för min Ko- 

 nung: mitt lif, allt är till hans tjenst. Grefven sade då: 

 Flere regerande P\irstar och isynnerhet förra Konungen i 

 Preussen hafva eftergjort fremmande mynt och under det 

 krig, som han hade med Ryssland, gjorde han alla sorters 

 ryska penningar. Konungen har derföre befallt, att ryska 

 bancosedlar skall eftergöras. Capitain Appelqvist arbetar på 

 attirailleme och ni skall sedan hjelpa honom att göra dem. 

 Han har gjort många fåfänga försök, men nu slutligen hittat 

 på rätta sättet," o. s. v. Huruledes Bergklint deltog i detta 

 arbete och kort derpå blef af Grefve Munck förledd att bi- 

 träda vid tillverkningen af falska krigscommissariatsobliga- 

 tioner, hvilka Grefven för egen räkning lät fabricera, före- 

 gifvande att det skedde på Konungens befallning och huru 

 han sedan invecklades i processen mot Grefve Munck med 

 anledning af denna falskmyntning, behöfver här icke vidlyf- 

 tigare omtalas, då den Promemoria, hvari han aflägger sin 

 bekännelse, finnes bland öfriga handlingar i det ryktbara 

 förfalskningsmålet tryckt uti Adlersparres Handlingar rörande 

 Sveriges äldre, nyare och nyaste historia 1 o. 2 D. Om allt 

 detta, om processen och hans frikännande, innehåller hans 

 skriftvexling med Nordenskjöld ingenting i detalj. Den tryckta 



I 



