69 



Munck lofvade mig ett nybygge på Jockas att bebo och skatta 

 före, men detta som många andra hans löften gick i rök." — 

 Han fortfar att vara bokliållare vid skedvattensfabriken på 

 Drottningholm, men tänkte tillika att hos bergsrådet Enge- 

 ström lära sig göra blyhvita, berlinerblått och andra färg- 

 stofter; det skulle kosta 50 rdr. Men osäkert var, om grefve 

 Ruuth skulle utbetala denna summa. Sannolikt gjorde han 

 det icke. 



Bergklint, som redan förut på lediga stunder sysselsatt 

 sig med att lära några barn läsa, begynte nu att mera uteslu- 

 tande egna sig åt barnaunder^dsning. Han odlade derjemte 

 fruktträn och buskar och fortfor att vara till sina åsigter ifrig 

 Svedenborgian. Han berättar, att han sammanskrifvit en 

 lärobok för barn i 4 afdelningar och en annan „ Barnabok i 

 5 hufvudstycken : Lagen, Evangelium, Bönen, Döpelsen och 

 Nattvarden, dessa ämnen kort afhandlade enligt Nya Läran, 

 hvilka skulle öfverses af direktör Johansson och tryckas i 

 Danmark." — „Men," säger han på ett annat ställe, „som 

 barnlärare har jag fått hålla mig vid gamla orthodoxin och 

 endast gifva barnen en vink om det mera förnuftiga. Vår 

 nya cateches är ock mera moralisk och vida begripligare 

 och enligare med förnuftet än den gamla." En annan gång 

 (1811) säger han om sitt skolmästarekall: „Jag ledsnar rättnu 

 vid alltihop, ty af de fleste har man skam till tacken och 

 får höra en hoper smädelser, ehuru man bjuder till att både 

 lära och fostra dem. Icke heller bryr kronan sig om att 

 reparera huset, som jag bor uti; — — och skedvattens- 

 fabriken har ej gått på tvenne år. Om jag hade mig en 

 skolmästaresyssla på landet, som torftigt födde mig, så skulle 

 jag lemna alla dessa härligheter, ehuru mina små kryddgår- 

 dar äro mig kära." — Ett anbud att komma till Frugård 

 och „gå herr Öfversten tillhanda," afslår han (1614 d. 7 



