lar (flera), som kostat Imfvudet i Sverige; och likväl är den 

 14: de på mera än 20 ställen på det aldrahögtidligaste här i 

 landet den revolution tirad äfven så fritt och ännu friare, 

 såsom i Edinburg. I Birmingham skedde den dagen ett stort 

 uppror; men det är ock det enda stället i England och det 

 härledde sig egentligen från religionsorsaker. Alla Priestleys 

 kyrkor, tre stycken, förstördes, så att ej sten på sten lem- 

 nades qvar. Hans eget landthus, som var präktigt, refs ne- 

 der i grund och 12 andra stora och dyrbara och präktiga 

 hus, hörande till dissenters af Priestleys folk. Nya Jerusa- 

 lems tempel hotades, men rördes ej och är alldeles oskadt. 

 Besynnerligt är, att samma dag el. d. 15 ämnade Priestley 

 lemna på trycket en Befutation emot Nya Läran; och äfven 

 samma dag hade jag, helt okunnig om allt detta, färdig tryckt 

 här i Manchester en Tabel öfver ett kyrkosamhälles inrätt- 

 ning, pendant till den du har sett öfver ett civilt samhälh 

 och som vunnit mycken approbation här. — Herren arbe- 

 tar starkt i det ecclesiastika här i England och det civila i 

 Frankrike. Innan kort sker här i England en sådan revolu- 

 tion som i Frankrike. I detta sednare rike förelöpa de un- 

 derligaste saker alla dagar, som jag läser dagl. här i 20 ä 

 30 avisor. Om ej Konungen tager sig till vara genom en 

 klok och på frihetsprinciper grundad regering, så är nu dom- 

 men kommen öfver dem och den går innan kort som en 

 ljungeld öfver hela Europa. Jag kunde vara af en oändelig 

 nytta till Sverige om Konungen ville nytja mig, men — - 



Den 14 Jan. 1792 skrifver han från Bristol till brödren 

 Adolf Gustaf: „Jag är nu här för att om några timmar em- 

 barqvera till Afrika till Sierra Leona, der jag är engagerad 

 på någon tid såsom mineralogist och bergsman. Flera rätt 

 besynnerliga händelser hafva sammanstött för att bringa mig 

 till denna resolution; men i allmänhet är min grund denna: 



