91 



zelius tagit hvardera sin lott, neml. hvardera 500 acres (tunn- 

 land) och der naturen är den herrligaste, som nånsin kan 

 upptänkas. Sedan jag ej kan göra lycka i mitt fädernesland 

 utan spättas och föraktas, samt göres alltid inactive, så snart 

 jag vill röra mig, så måste jag nu försöka, hvad jag kan 

 göra utrikes hos den första ibland nationer, detta ädla folk- 

 slag. Min hustru och mina barn äro mitt föremål. Om jag 

 ej kan hafva en säker bergning för dem, antingen då jag blir 

 gammal och ej mera orkar släpa och bråttas med vidrighe- 

 ter el. jag skulle hastigt undfalla, hvad satisfaction för alla 

 mina bemödanden? Månne jag har någon sådan utsigt i Sve- 

 rige? Jo, en lön, som har skaffat mig oändeligt afund och 

 oändel. förargelser, som äger ej den minsta säkerhet, ehuru 

 Konungen 10 gåuger försäkrat den och som, då jag dör, ger 

 ej en fyrk åt min fattiga hustru och barn. Nej, jag måtte 

 nolens volens arbeta för utlänningar och se, om ej lyckan 

 kan vara der blidare. Jag har ock en föregångare att spegla 

 mig uti; jag menar farbror Magnus. Den lärdaste och bäst 

 underbygda man i hela vår slägt, ej blott med theorie, utan 

 mycken, ganska nyttig practic. Han bråttades med ett gan- 

 ska otacksamt fädernesland. Hade han gått öfver till indu- 

 striens och frihetens hemort England, han hade dött rik och 

 ärofull. Nu dog han med försmädelse och utfattig; så är 

 det att envisas med ett otacksamt fädernesland. Hvar gång 

 jag tänker på Magnus, så resa sig håren och jag ryser för 

 det landet, som så kan förfölja sina skickligaste och väl- 

 mentaste män. Nej, det är sammansatt af en societet, nog 

 ovärdig att hysa capabelt folk ibland sig. — Jag tar nu ett 

 ömt farväl af dig min bäste B:r och hos mig alltid högt esti- 

 merade vän. 1000: de fällt min compliment till din ömma 

 och goda hustru. Helsa alla vänner, som älska sanning och 

 frihet, activitet och nytta. Glöm ej din B:r August. Skulle 



