92 



jag dö, så var öm emot min hustru. Blif hennes far och 

 vän. Farväl honnettaste B:r! Gud välsigne Dig!!! 



August Nordenskjöld. 



Hans vidare öden sammanfattas i följande korta utdrag 

 ur brödren Carl Fredriks bref, det första dat. Stockholm d. 

 19 Okt. 1792: „Bror August har skrifvit från Afrika och 

 mådde då väl; han sade, att han då skulle resa djupare in 

 uti landet att för engelsk räkning uppsöka guldstreck och 

 sådana nyttiga malmer. Företaget är farligt och därtill for- 

 dras såsom till alla stora företag en synnerlig försynens vård. 

 Han får nu behålla sin lön, som går till creditorerne, en fjer- 

 dedel undantagen, som hans hustru får behålla." — I ett 

 senare bref från Hamburg, dit brödren öfverflyttat, skrifver 

 han den 3 Aug. 1793: „ Händelsen med Bror August har rätt 

 mycket kostat på mig; han hade dock den välsignelsen att 

 dö i armarne af sina bästa vänner och se sin hustru åtmin- 

 stone för några år försörjd och kunna betala sina creditorer, 

 sedan han är död, ett underverk i dessa tider." 



Enligt en sägen inom familjen hade A. N., såsom brö- 

 dren skrifver, verkligen begifvit sig in åt landet, men der 

 blifvit öfverfallen af negrer och så illa misshandlad, att han 

 efter återkomsten till Freetown, hufvudorten i Sierra Leona, 

 i följd deraf aflidit. 



I sin minnesteckning öf ver C. B. Wadström har v. Be- 

 skow ej heller förgätit Nordenskjöld och hans tragiska slut. 

 Af misstag benämnes han der Carl Fredrik och uppgifves, 

 då han dog, nyss hafva hunnit mannaåldern. Han var dock 

 omkring fyratio år gammal, då hans orolige ande gick till 

 hvila. 



