138 



så wida denna gången, wid åfwannämde för hela Christen- 

 lieten högst iniportaiita af«icht intet mera står här at uträtta, 

 livaroni härnäst utförligare, men efter papperet tillåter och 

 iag i brefwet kom at omröra plundringen af Cronans Cassor 

 och förråd i Tavasthus, wil iag här til slut det ringa mig dels 

 genom berättelse, dels under Cancelli förwaltningen derstä- 

 des ifrån Sept. månads börian til medio Decembris 1742, di 

 iag af Ofwersten Raisanoff lick permission, at resa öfwer luhl- 

 helgen hem til Nyland, oförmodel. kunnigt blifwit. 



Neml. straxt efter min återkomst til Tavasthus i följe 

 med Ofwersten Raisanoff och des lilla Commando, berättade 

 Capitaine Ehrenadler mig: at då han 3:die dagen förut til- 

 lika med den Ryska Underofficeren, som medbrakte Fält- 

 marskalkens swar til Commendanten Biittner, tilbaka kommit; 

 har des Sohn Styckjunkaren afsidts wiskat honom i örat, at 

 knapt hade wij wid afresan derifrån återsändt förwachten ti 

 Häst, wid den åt Lampis sidan upkastade Etteleis Broen po- 

 sterad, för än wachten wid Slåtts porten och den näst in" 

 till blifwit indragen, och ännu samma dag större och min- 

 dre båtar sandade wid watn porten och nedan för Slåtts 

 ringmuren å siösidan, som natten der på fullastade, dels åt 

 Wåhno, dels åt Hattula sidan, farit bort och torna kommit 

 tilbaka och lika så den på följande natten; men sedan up- 

 penbarl. om liusa dagen, så wäl som natte tiden, alt intil 

 Keittos och Saxbergs bortgång derifrån, om iag mins rätt, 

 5:te elle 6:te dygnet efter wår afresa. Hvarpå Ehrenadler 

 oförmärkt gått ut, och då han kommit in på Slåttsgården, 

 icke utan största häpenhet funnit Slåttsporten och de inre 

 dörrarne gafwelöpna så långt han kunnat se, och ingen wacht 

 på något ställe der, eller innan för ringmuren. Han har 

 då straxt begifwit sig tilbaka igen, och afsides erhindrat 



