78 



11. Anas ca ro 1 i II c 11 sis G m cl. 



Demie Arts Forekomst i Grünland er allerede omtalt i dette 

 Tidsskrifts Corrige Aargang S. 122 og det er derfor for dens 

 Vedkommende tilstra'kkeligt at henvise til den der gjorte Be- 

 mærkning. 



12. Lams affinis Rlidt. ii. s p.? 



1 Aaret 1851 har del Kongelige Museum fra Nenorlalik i 

 Julianehaaijs Distrikt modtaget en mærkelig, til Gruppen Glaueus 

 Bruch henhörcnde Maage, som formodentlig lilfældigen har forvildet 

 sig til Grönlands Kyster; det er en udfarvet Fugl, der allerede 

 har faaet Vinterdragtens spættede Hoved, men dog ikke ganske 

 har fuldendt sin Fældning, idet de tre forste Svingfjær endnu 

 ikke ere skiftede. I sin Dragt viser den særdeles megen Lighed 

 med Larus argentatus ^ men Ryggen og Vingerne have en paafal- 

 dende mörkere, graablaa Farve, der endog er kjendelig dybere 

 end hos Lams tridaclylus ; fremdeles er Hovedet og Halsen tæt- 

 tere og mörkere plettet end det synes nogensinde at være Til- 

 fældet hos den forstnævnte Art. Svingfjærene ligne i Hovedsagen 

 dem hos L. argentatus; den forste er brunligsort"^) i den storste 

 Deel af sin Længde med Undtagelse af et ganske lille skiferfarvet 

 Stykke paa Inderfanen nærmest Roden, og ender med en to 

 Tommer lang hvid Spidse, der atter lidt foran Fjærens Ende er 

 forsynet med et smalt sort Tverbaand ; paa den anden Svingfjær 

 udbreder den skifergraa Plet paa Inderfanen sig noget mere, og 

 Fjæren har vel en hvid Spidse, men mangler den runde Plet af 

 samme Farve, som hos L. argentatus findes |taa Inderfanen af 

 denne Fjær lidt foran for Spidsen ; ogsaa de övrige Svingfjær 

 have hvide Spidser, men den graablaa Farve, som allerede paa 

 den anden Svingfjær begyndte at vise sig ogsaa paa Yderfaiicii, 



*) I)c tic forste Svingljæis l)riinü<^sortc Farve er l'or cii stor Deel kun cti 

 Fülffc af Afblegning og vil paa do nye iidvoxcnde FjaM- være dybere og 

 renere. 



