loo 



skiftende Træer af et eiendoinmeligt sorgeligt og stygt Udseende, 

 en Folge af Klippegrundens Ufriigtharlied og den store Torhed, 

 son^ l)estandig hersker i hine Strög. Stamnnerne ere tynde, kro- 

 gede, med ikkun faa Grene i Spidsen. De fleste Træer have 

 forkortede Ledstykker, saa at Bladene blive sammenhobede i 

 Knipper i S[)idsen af de tynde Grene. Bladene cre oftest graa- 

 (iltede. Blomsterne uanseelige. Mange af Planterne ere tornode. 

 Den störste Deel af Aaret staae de fleste Træer bladluse, saa at 

 de nögne, graa, faagrenede Stammer og den smudsig rodlige, 

 forbrændte, vegetationslose Jordoverflade frembringe et næsten 

 örkenagtigt Billede. Det er fornemmelig mange Former af Tere- 

 binthaceernes Familie (Icica, Elaphrium, Amyris og flere ubeskrevne 

 Slægter), Dodonaea, Bombax, Gyrocarpus, træagtige Convolvuli, 

 Plumeria, Mimosæ, Cereer og Agaver, der danne de fremtrædende 

 Træk i Vegetationen paa disse Bjerge. 



Til Spondiaceerne tælles hidtil ikkun de to Slægter Spondias 

 og Poupartia. Vor nye Slægt stemmor i Charaktererne nærmere 

 overens med Poupartia end mod Spondias, navnlig med Hensyn 

 til Kronens Knopleie, Frugtknuden, Frugten, Fröet og Kimen. 

 Den afviger fra hin Slægt, som horer hjemme paa Öen Bourbon, 

 ved den axformige Blomsterstand, det Sbladode (ikke odcolte) 

 Bæger, de traadformige (ei sylformigo) Stövtraado, Mangelen af 

 Grifler, don laadne Steenfrugt. Fra Spondias adskiller den sig 

 ved det vedblivende ôbladede Bæger, Kronens Knopleie, siddende 

 Ar, Frugtens to udviklede, tre feilslaaendc Rum, den udvendig 

 glatte Steen, Fröets og Kimens Form, endelig Blomsterstanden. 



Slægtsnavnet er dannet af ôaovç haaret og xaçva on Nöd, 

 en Stoenfrugt. 



7. 

 Alvaradoa Liebm. 



Fam. Sa pin dace æ? 



Flores dioici, masculi spicati, fooniinoi racemosi. Ma s oui i : 

 Calyx rogularis oampanulalus Ôpartilus extus puboscons. lobis 



