træarter, ledsagede af Levninger af Sødyr, hentyde paa et i Nær- 

 heden liggende, over Havel haevel Land De bornholmske og 



skaanske Jurakul \ise nemlig del samme Phænomen, som Brunkullene 

 i Jylland, al Planterne, der liave dannet Kullene, for allerstørstedelen 

 ere Landplanter, medens Dyrelevningerne, der ledsage dem, henhøre 

 til del salte Vand." Medens Fori hhammer nu af de fine Bregneblade 

 ..i de Kullene ledsagende Stenmasser" slutter, al de bornholmske 

 „Plantelevninger, der ere forvandlede til Kul, ikke som Drivtømmer 

 kunne \;ere komne fra langl bortliggende Lunde", udtaler hnn ikke 

 nogel bestemt om de jydske Brunkuls Dannelsesmaade. 



Johnstrup, som (I87li) vistnok var den første, der (iøvrigt uden 

 nærmere Begrundelse) henførte de jydske Brunkul til Miocen, ud- 

 trykker sig (1S7.")) sindedes om deres Dannelsesmaade: Medens Brun- 

 kullene i Tyskland er „afsatte i store Bassiner n;er Stedet, hvor de 

 Planter voxede, der have afgivet Stof til Brunkullagene, eller med 



andre Ord ere en Ferskvandsdnnnelse, der er opslnaet paa en 



lignende Maade som Nutidens Tørvemoser" tyder Forholdene 



..hos os derimod, hvor alle Brunkulformationens Forsteninger ere 

 Saltvandsdyr, uden at der hidtil i Lerlagene er tundet Levninger af 

 Blade eller Frugter" paa, at Træstammerne snarest maa an- 

 tages at være hidførte andetstedsfra ved Floderne og samlet hist og 

 her paa sumpede Strandbredder, en Dannelsesmaade, der hverken 

 giver meget regelmæssige Lag eller gode Kul." Paa samme Maade 

 udtaler Johnstrup sig i 1877. 



Hos N. V. Ussing (1899) linder vi den første samlede Oversigt 

 over Fordelingen mellem Land og Vand i Danmark i Tertiærtidens 

 forskellige Afsnit; Brunkullene henføres her til Miocen, og Ussing 

 antager, at Danmark og de nærmest tilgrænsende Egne i Pliocen- 

 tiden efter al Sandsynlighed var helt hævet over Havet. Moleret 

 og Cementstenen antages at stamme fra Slutningen af Eocentiden 

 og den første Del af Oligocentiden. 



Samme Forfatter ændrer i 2. Udgave af „Danmarks Geologi" (1904) 

 nogle Enkeltheder i sin Opfattelse og mener, at vort Land allerede 

 ved Midten af Oligocentiden tildels var hævet over Havet. Molerel 

 betragtes som sandsynligvis oligocent; det anses for sandsynligt, at 

 Kullene er dannede i Ferskvandssumpe, da man (N. Hartz) har 

 paavist talrige og velbevarede Bladaftryk (Naaletræer) i Kullagene. 

 [Ogsaa jeg antager denne Dannelsesmaade for Kullene, men be- 

 visende er Forekomsten af Landplanters Blade ganske vist ikke; i 

 postglaciale Fjord- og Lagune-Gytjer fra Lz/orzna-Tiden findes f. Eks. 

 store Mængder af Blade af Landplanter |. 



Senere har J. P. J. Ravn i flere Afhandlinger (1906 og 1907) ud- 



