I samme Afhandling peger Stolley paa den store Lighed mellem 

 Moleret og det sydengelske eocene London-Ler (især dettes nederste 

 Afdeling, under det frugtrige Lag), som ogsaa er rigt paa Diatoméer. 

 Foruden Diatoméer nævnes ogsaa Forekomsten af talrige Silicofla- 

 gellater, især Dictyocha-Arter, i Moleret. 



Fra vore andre tertiære marine Lag kendes kun nogle faa Diato- 

 méer. 



K. Rørdam (1897) har i Grønsandkalk (Eocen) fra Lellinge fundet 

 „Rester af Diatoméer (??)"; de formodede Diatoméer forekommer tem- 

 melig sparsomt og i temmelig „søndergnavet Tilstand" (S. 111); 

 ogsaa i Grønsandsten sammesteds fra fandt Rørdam „enkelte meget 

 angrebne, tvivlsomme Rester af Diatoméer" (S. 115); i Lellinge Grøn- 

 sandkalk har K. A. Gronwall fundet pyritiserede Diatoméer, der- 

 iblandt Trinacria. 



Kerteminde -Leret omtales af N. V. Ussing og K. A. Gronwall 

 (D. G. U., I. R. Nr. 9. 1902); dets typiske bløde Varietet indeholder tal- 

 rige Diatoméer, der alle er omdannede til Svovlkis; de er ligesaa 

 hyppige som Svamp enaalene i denne Lerart. Hyppigst er de runde 

 (skiveformede) og trekantede (Trinacria-lignende) Former, af hvilke 

 sidste der undertiden træffes sammenhængende Kæder. I samme 

 Lerarts haarde, forkislede Varietet findes enkelte utydelige Figurer i 

 den grumsede Mellemmasse, som vistnok kan tilskrives Diatoméer. 

 Gronwall omtaler „Diatoméer, bevarede i Svovlkis, som antagelig til- 

 høre Slægterne Coscinod isens og Trinacria" . 



Forkislet og forkullet Træ, antagelig til Dels tertiært, findes 

 ret almindeligt udbredt i vore Istidslag som løse Blokke; efter mine 

 Erfaringer er forkullet Træ langt almindeligere end forkislet. Fra en 

 Teglværksgrav ved Bramminge har jeg erhvervet et stort, smukt 

 Stykke forkislet Træ, ved Brande et andet Stykke (vistnok fra Ce- 

 mentsten); fra en Grusgrav ved Randers har jeg ogsaa set et Stykke; 

 men helt almindeligt er forkislet Træ næppe i Danmark. 



Af Interesse er en Angivelse hos L. Meyn, at han har fundet for- 

 kislet Træ in situ i det hvide Glimmersand ved Mallis, som ifølge 

 Gottsche ikke kan være ældre end øvreoligocent. I „Koralsandet" 

 ved Stolpe findes lokale Ophobninger af forkislet Træ (Gottsche, 

 1883). 



I Rav-Pindelagene i Diluvialsandet findes — foruden Jura-Kul — 

 en Mængde forkullet eller tildels forkullet tertiært Træ, som først 

 blev undersøgt af Vaupell (1. c.), der henførte det allermeste til 



fra 4 forskellige Lag i Cyprinalerets Lagserie i Ristinge Klint, naturligvis paa sekundært 

 Leje (Frithiof Andersson, 1897). Cleve siger om dem kun : »Kommen in miocånen 

 Lagern in Danemark vor«. 



