68 



i). i der, saavidl sides. Ikke foreligger nogen samlel Fremstilling af Diatoméernes 

 geologiske Optræden, vil nogle spredte Bemærkninger uden Krav paa Fuldstæn- 

 dighed "in dette Emne være paa sin Plads i denne Sammenhæng. 



[følge i;i n in ir 1900 var Apotheker C Fischer i Pirkenhammer ved Karlsbad) 

 den første, der fandt fossile eller subfossile Diatoméer; d. 20. Juni 1836 meddelte 

 li. ni Videnskabernes Akademi i Berlin, ;it den i en Tørvemose ved Franzenbad fore- 

 kommende Kiselguhr næsten udelukkende bestod af Diatomé-Skaller postglaciale . 

 Denne Meddelelse ga> Stødet til. al Ehrbnbbrg begyndte sine epokegørende Under 

 søgelser af de mikroskopiske, fossile Organismer. 



Fra Stenkulperioden (Kul fra Liver] I. Newcastle ><^ St. Etienne angives Dia- 



toméer af Castra« \m 1876), iaH .s nulevende Ferskvandsarter og 2 eller S Saltvands- 

 former; af di- sidste dog kun et enkelt Eksemplar af bver Art s De fundne Arter var 



Amphipleura danica? <S Gomphonema capitatum Ehr. 



Coscinodiscus sp. s Grammatophora sp s 



Cgmbella scotica Sm. Nitzschia curvula Kz. 



Diatoma vulgare Kok •> Sphenella glacialt* Kz. 



Epithemia gibba Ehrbg., Kz, Synedra vitrea Kz. 

 Fragilaria Ilcirrisonii Sm. = 

 Odontidi nm Harrisonii 



CASTRACANE gør opmærksom p;ia. at alle de nævnte Diatoméer er identiske med 

 nulevende Arter og aueh clinch das geiibteste Auge nielit von den jet/t lebenden 

 Formen zu unterscheiden«. Forøvrigl havde if. Castracane Dawson allerede i sin 

 Aeeadian Geology omtalt Fund af Pinnularia-Arter i Stenkul. 



Denne Angivelse af Castracane drages med Rette eller Urette — i Tvivl af 



forskellige senere Forfattere. SCHIHPER (1890, S. 14) siger f. Ex.: Wann die ersten 

 Bacillarien erschienen sind. ist unbekannt. Ob die Bactrgllien, welche oftganze Felz- 

 masseii in der oberen Trias anfullen, liierlier gelioren. ist nocb nielit gewiss. docb 

 wahrscheinlich : es wåren dies die Riesen dieser Familie. Mit Gewissheit ist ihr 

 Dastin erst in der oberen Kreide nachgewiesen, und zwar nur in wenigen Species . 



Cleve siger i Fortalen til sin Synopsis of the Naviculoid Diatoms« 1894: If it 

 be true. as PANTOZCECK believes, that the deposit of Kusnetzk belongs to the Trias. 

 this is the oldest know n diatomiferous rock, as the statement by CASTRACANE that 

 diatoms oeeur in the earhoniferous system has never heen verified. 



CaYEUX's Undersøgelse af franske mesozoiske Diatoméer er alkrede tidligere 

 nævnt (S. 3). 



Forst i Tertiærtiden bliver vort Kendskab til Diatoméerne nogenlunde fyldigt: 

 Ehrenberg's talrige Arbejder ere grundlæggende paa dette Omraade, Af senere For- 

 fatteres Arbejder skal f. Eks. nævnes Héribaud 1902: Les diatomées fossiles d'Auvergne, 

 hvori omtales 160 Arter og Varieteter fra forskellige tertiære Ferskvands- Lokaliteter 

 i Auvergne. Blandt disse er der en ret betydelig Mængde nye Arter . dvi ikke er 

 kendte andetstedsfra. 



De fleste andre tertiære Diatoméer er identiske med nulevende 

 Former. Blandt de IS Arter. .1. SCHUMANN 1862) fandt i Rav fra Preussen, var 

 kun et Par nye Arter . og SCHUMANN mener selv. at disse sandsynligvis ogsaa vil 

 lindes blandt de nulevende: 



Epithemia Electri Schum., n. sp. = E. Musculus V 1 ) 



Tryblionella antiqua » » = Nitzschia angustata acuta. 



Cocconenta Lunula Ehg. /S Electri — Cgmbella Cistula maculata. 



artsnavnene i 2den Kolonne, dt-r giver Arternes moderne Navne, er velvilligst 

 meddelte mig af Ur. F. Osthup. 



