71 



Kullene, ikke Indtryk af Drivtømmer: de er i Reglen ikke rullede 

 eller afrundede og ofte har de endnu Barken paasiddende. Endvidere: 

 trods ihærdig Søgen fandt jeg intetsteds i Glimmerleret eller Sandet, 

 der overlejrer og underlejrer Kullene, mindste Spor af Saltvands- 

 Forsteninger, og saadanne er aldrig omtalte fra vore Brunkul eller 

 de Lerlag, der ligger umiddelhart over eller under disse. 



Mine Undersøgelser viste derimod straks, at naar der hidtil ingen 

 Blade eller Frugter var kendt fra de jydske Brunkul, heroede det 

 udelukkende paa mangelfuld Undersøgelse. En flygtig Gennemgang 

 af Kulbunkerne i Vesterskov, de sidste Rester af Ring's Udgravninger 

 i 1861, gav som Resultat, at der fandtes haade Sequoia- og Laurus- 

 Blade i disse ..Kul", der i 37 Aar havde ligget udsat for Vind og 

 Vejr; blot man flækkede det skifrede ..Kullag' i Salten-Profilet, viste 

 der sig Hundreder af fine, velbevarede, forkullede Smaablade af Pteris, 

 og Sønderskov-,. Kullene" gav ligeledes straks i Marken smukke Re- 

 sultater: en velbevaret Fyrrekogle, talrige Frø af Sequoia og Alnus- 

 Rakletene. 



Mine Fund gav da ogsaa snart Stødet til, at en anden Opfattelse 

 af Brunkullene kom til Orde; Ussing udtalte paa Grundlag af dem 

 (1899, S. 137), at den gamle Anskuelse sandsynligvis er urigtig og 

 senere (1904, S. 156), at Fundet af talrige og velbevarede Bladaftryk 

 (Naaletræer) tyder paa, at Aflejringen har fundet Sted i Ferskvands- 

 sumpe. 



Som parenthetisk bemærket (S. 4) betragter jeg dog ikke Spørgs- 

 maalet som løst alene ved Fundet af Landplanter i Kullagene; thi 

 Blade og Frugter af Landplanter findes som bekendt ofte — udblæste 

 og udskyllede — i Ler og Gytje i Fjorde og Laguner 1 ). 



At Brunkullene bør opfattes som autochtone Dannelser forekom- 

 mer mig derimod bevist derved, at paa alle de Lokaliteter, hvor jeg 

 kunde undersøge Kullenes Underlag, fandt jeg en udpræget Fersk- 

 vands-Gytje under dem og i saa nøje Forbindelse med dem, at der 

 ikke kan være Tvivl om, at Gytjen og Kullene er sammen- 

 hørende Dannelser og én sammenhængende Ferskvands- 

 Bassin-Aflejring, analog med den almindelige Lagfølge: 

 Tørv over Gytje i vore Skovmoser. 



Baade i Salten-Profilet og i Sønderskov dannede den brune, mere 

 eller mindre tydeligt lagdelte, bituminøse, noget glimmerholdige 

 Gytje en jævn Overgang mellem de overliggende, glimmerfri Kul og 

 det underliggende Glimmerler, og ogsaa blandt Kulstykkerne i den 



*) Alex. Agassiz's berømte Dybhavs-Undersøgelser i det Stille Hav og den meksi- 

 kanske Bugt viste endog, at talrige Planterester, Blade og Stængler, fandtes aflejrede 

 indtil 150 geogr. Mile fra Kysten paa Dybder indtil 2000 Favne (Agassiz, 1891). 



