71 



Boringerne ved Sandfeldgaard synes forøvrigt ogsaa al tale for 

 Kullagenes Autochtoni, idel de antyder, al Kullene er lejrede i Mere 

 adskilte Bassiner; der Foreligger dog ikke Boringer i tilstrækkelig 

 Mængde til, :ii disse Bassiner har kunnet indtegnes paa Kortskizzen 

 (S. 32, Fig. 5), hvor kun del bedst undersøgte Bassins Sydgrænse har 

 kunnet indlægges med nogen Sikkerhed. 



Men disse Boringer gav ligesom de ældre Iagttagelser i Horsens 

 H\ og Dallerup »len interessante Oplysning, ;il der ligger mindst 

 ;; t Kullag over hinanden. Herved fremkommer en yderligere Over- 

 ensstemmelse med de tyske Brunkullag; for kun al nævne de os 

 nærmesl liggende, kan henvises til de af Gagel ( r.tuT. 3) omtalte 

 Boringer i Slesvig og Holsten, der gav indtil «s '.» Brunkullag over 

 hverandre. Del synes jo overhovedet at være karakteristisk for Kul- 

 dannelserne ligefra Stenkulperioden, at flere Kullag er knyttede til 

 hinanden. 



Den Tanke ligger nær, al ogsaa de Glimmerler- og Sandlag, der. 

 optræder i Forbindelse med Brunkullagene, er Ferskvandsdannelser, 



en Tanke, som linder Stolte i E. ØSTRUP's ovenfor anførte Diatomé- 

 Undersøgelser og som vel allerede ligger i Gottsche's Udtalelser, 

 al han betragter hele del mægtige Kompleks af Glimmersand, Kvarts- 

 sand og Glimmerler med chokoladebrun Farve i Hamburg-Boringerne 

 som „einheitlich" (citeret af Gagel 1907, 3). 



Det brune, fede Glimmerler, der ligger over det øverste Kullag ved 

 Sandfeldgaard (se Profilet Fig. 13, S. 30) og som vistnok ogsaa forekom- 

 mer i den under dette Kullag liggende Lagserie, fortjener i høj Grad 

 en nærmere Undersøgelse; jeg fandt aldrig — trods ihærdig Under- 

 søgelse — nogen makroskopisk bestemmelig Planterest i det, og jeg 

 tænker mig nærmest, at del er dannet ved en Sammenæltning af 

 Kulpartikler og Glimmerler; muligvis skal det dog opfattes som en 

 Gytjedannelse ; det indeholder vistnok betydeligt færre organiske Be- 

 standdele end Gytjen. 



.leg har ikke fundet denne ejendommelige Modifikation af Glim- 

 merleret omtalt i vor Litteratur, men den lindes flere Gange anført 

 i Journalen fra Boringen ved Bryggeriet „Horsens" (S. 52) ligesom 

 fra Boringerne i Hamburg. 



Harpiks. I Kullene fra Sønderskov, men især i Kullene ved 

 Sandfeldgaard fandtes talrige smaa Harpikskugler, i Reglen kun 

 faa mm., sjældnere 1 å 1,5 cm. i Tværsnit. Indvendig var de mørke- 

 brune, udvendig oftest beklædte med en tynd, lysere gul Forvitrings- 

 skorpe; ret ofte var de helt forvitrede til et lyst gult eller rustbrunt 

 Pulver; undertiden forekom Harpiksen ogsaa som Sprække-Ud- 

 fyldning i Brunkullene. Hr. Cand. mag. E. M. Xøhkkgaard har 

 velvilligst foretaget en Undersøgelse af disse Harpiksprøver; ved tør 



