89 



De væsentligste Indvendinger, der er gjort mod de jydske Brun- 

 kuls Anvendelighed, er, at Kullagene er for tynde og Kullene for 

 svovlholdige. De hidtil kendte Brunkullag er vel nok for tynde til, 

 at det kan betale sig at udnytte dem; men hvor mange Brunkullags 

 Mægtighed og Udstrækning kender man? Altfor faa til at have nogen 

 begrundet Mening derom! Som det fremgaar af de foran givne 

 Oplysninger om de hidtil kendte Brunkullag, har man i de fleste Til- 

 fælde ikke gravet gennem de Kullag, man tilfældigt er stødt paa ved 

 Gravning 1 ). Endnu mindre kender man til Kullagenes Udstrækning. 

 Først naar man ved Boringer har konstateret de øverste Kullags 

 Mægtighed og Udstrækning (thi sandsynligvis lindes overalt flere 

 Kullag over hinanden) paa talrige Steder rundt om i .lydland, først 

 da har den Indvending Vægt, at Brunkullagene er for tynde. 



Og nu Svovlholdigheden. Denne har hidtil ikke været be- 

 stemt, og dens Betydning maaske netop derfor overdrevet. I Skær- 

 bækgaard-Brunkullene fandtes, beregnet til vandfri Tilstand, 3, 20 " „, 

 i Sandfeldgaard- Kullene 2,82 5,23%. ' Voldborg Kær-Kullene 3, 5 '7 

 Svovl, (ianske vist er delte høje Svovlprocenter, men dog ikke højere 

 end i forskellige tyske Brunkul, der anvendes til Briketter. De cana- 

 diske Dominion-Kul (Stenkul), der anvendes overordentlig meget som 

 Dampskibskul, indeholder (ifølge velvillig Meddelelse fra Hr. Gas- 

 værksbestyrer Irminger, Østre Gasværk) c. 4 °/o Svovl. E. Erdmann 

 angiver (1907) 0,62—1,87 % Svovl i de tyske Brunkuls Baakul og 

 1,16 — 4,56 °/o Svovl i Tørstoffet; som Gennemsnitstal angiver han 

 1—1,5 °/ for grubefugtige, 2—3 °/o for tørrede Brunkul; men under- 

 tiden stiger Svovlprocenten for tørrede Kul til (S °/ 5 , ja til 16 %, og 

 selv saadanne Kul har man anvendt (Ost, Chemikerzeitung, 1896, 

 S. 165). Langbein's Tabeller angiver en Svovlprocent for de tyske og 

 bøhmiske Baakul af 0,23—0,15 °/ , for vand- og askefri Kul af 0,31 



-7,38 °/ . 



Til Sammenligning med de ovenfor angivne Brændværdier for 

 jydske Brunkul anføres efter E. Erdmann 1. c. følgende Brændværdibe- 

 stemmelser: 



Jordagtige Brunkul og Ligniter i Kongeriget og 



Provinsen Sachsen 2000—3200 V.-E. 



(beregnet til vand- og askefri Substans 6000 — 7700 — ) 



') I mange Tilfælde, hvor man ved Brøndgravning er naaet ned i et Brunkullag, har 

 man ikke gravet igennem Kullene, men helt opgivet Brønden, fordi Vandet i Kullaget 

 blev grumset, ildelugtende og »svovlet«. Man har vistnok ofte begaaet en Fejl herved, 

 idet Vandet snart bliver rent og godt. I alle Tilfælde var det Vand, der ved Sand- 

 feldgaard kom ud gennem de nederste Lag i Profilet, særdeles velsmagende og klart; 

 Brønden i Fasterholt Gaard giver ogsaa godt Vand, skønt den gaar 0,6 m. ned i Brun- 

 kullaget.. 



