93 



lindes i Byens Undergrund. Som el Findested for Rav nævner 

 V. Pingel (1887) den store Sandgrav ved .Jagtvejen, og Mineralogisk 

 Museum ejer talrige Ravstykker fundne ved Grundudgravninger og 

 andre Jordarbejder i København og Omegn; i mange Tilfælde er det 

 oplyst, at Ravet er fundet sammen med Kul eller Træ. Et særligt 

 stort Ravfund blev gjort i 1872 i Sand i 3 m. Dybde paa Blegdams- 

 vej Nr. 32. Pingel omtaler, at ved Udvidelsen af Kobenhavns Fæst- 

 ningsgrave under Frederik III og Kristian V fandt man Ravstykker 

 paa 80 til 100 Lod, ..ogsaa her ledsagede af den kulagtige Masse, 

 som ligeledes hyppigt følger med det opskyllede Rav (ved vore Ky- 

 sler) og i Jylland kaldes Ravskarn, paa Fanø (efter Prof. Erslev) 

 æ Brægg eller æ Dros." 



At gennemgaa alle de utallige Ravfund fra København og det 

 øvrige Danmark ligger imidlertid udenfor delte Arbejdes Plan; her 

 skal kun omtales enkelte udvalgte Lokaliteter, hvor Rav-Pinde- 

 lagenes Lejringsforhold er forholdsvis vel kendte, og hvorfra der 

 foreligger Indsamlinger af Frø og Frugter m. m. 



Valby Bakke, hvortil jeg ogsaa regner Frederiksberg Bakke 

 og Vestre Kirkegaard, er en af de danske Bakker, hvis Bygning 

 er bedst kendt; den store Jærnbanegennemskæring i 184(5 og dens 

 Udvidelser i Slutningen af 90erne gav ypperlige Profiler gennem 

 Bakkens centrale Partier, og talrige danske Geologer har i Tidens 

 Løb besøgt, beskrevet og afbildet Profilerne. Væsentlig efter Ussing 

 (1899 og 1904) skal jeg nedenfor give en kort Skildring af Bakkens 

 Bygning; den er et typisk Eksempel paa en ..Bundmorænebakkes" 

 Blokstruktur. Umiddelbart under den øvre Moræne kommer den 

 nedre; Grænsen mellem de to Moræner markeres paa mange Steder 

 af en isskuret Brolægning af store Sten 1 ); paa en Strækning af 15 m. 

 saa Rosenkjær en Dag 8 store Sten; ellers er baade den ovre og 

 den nedre Moræne ret fattige paa Sten, især større Sten. 



Den nedre Moræne, der hviler paa Saltholmskalk, viste sig i næ- 

 sten hele Jærnbanegravens Længde sammensat af vældige Blokke af 

 lagdelt Istidssand, som vekslede paa den mest uregelmæssige Maade 

 med Partier af stenfrit Ler (Brokke-Ler) og almindeligt Moræneler. 

 Sandblokkene havde ofte en meget anselig Størrelse, indtil ca. 70 m. 

 i vandret Retning; den største Sandblok, Rosenkjær iagttog i Valby 

 Bakke, blev udgravet i 1896—97; den naaede helt op til Underfladen 

 af den øvre Moræne og var afskaaret vandret under denne; dens 

 Overflade var c. 3500 □ m., dens Tykkelse c. 8 m. ; en anden Sand- 



*) Saadanne »Brolægninger« mellem de to Moræner er ogsaa trufne paa flere 

 Steder i København. 



