156 



Almindelige Bemærkninger om Mosen i Brørup Stationsby. 



Del skildrede Snil gennem denne dybe, lille Mose som ;ii 



dømme efter Lavningen i Terrænel over den næppe bar været 

 mere end el Hundrede Meter i Omkreds, viser, al den bar gennem- 

 løbel samme Udvikling - fra Sø til i<>i' Lyngmose som vore al- 

 mindelige, nordsjælandske, postglaciale Skovmoser. Mosen begyndte 

 som en aaben, lille So eller rettere Vandhul . hvori Her førsl 

 skyllede Smid ud; derefter aflejredes, da del organiske Liv i Vandel 

 og ved deis Bred blev rigere, el anselig! Lag Gytje paa Bunden af 

 Vandet 1 ), og tilsidsl groede Vandhulle! heil til, førsl med Hængesæk, 

 dannet af Meesea longiseta*), som er en udprægel vaad „Hængesæk- 

 Mos", senere med Sphagna. De øvre Tørvelag i Profilel viser os 

 Mosen som en tør Lyngmose, bevokset med Calluna, Empetrum, Eno- 

 diiim, Picea m. m.; det er ganske øjensynlig! og fremgaar af Be- 

 skrivelsen ovenfor, at disse Arter har vokset paa Mosens Overflade 

 og ikke er skyllede eller blæste ud paa denne. Al Udviklingen bar 

 været saaledes — fra So til Lyngmose fremgaar ogsaa deraf, at 

 Ferskvandssandet (XI), Gytjen (X) og Meesealaget (IX) indeholder 

 Vandplanter 8 ), Vanddyr og Sumpplanter, der ikke genfindes højere 

 oppe i Sphagnumtørven. 



Det sidste Afsnit i Mosens Udviklingshistorie fik sit Præg af den 

 fremrykkende (haltiske) Indlandsis og de foran den fremstrommende 

 Smeltevandsfloder, der gravede bort af Mosens øverste Lag; disse 

 vilde sikkert ellers have bevaret Rester af den rent arktiske Vegeta- 

 tion, som maa antages at have vokset paa Mosen, inden denne blev 

 dækket af Isen og dens Aflejringer. ..Overgangslaget", det ..fede", 

 brune, humøse Sand, mellem Tørven og del overliggende, hvide eller 

 hvidgule, diluviale Sand, maa antages dannet ved Sammenæltning 

 af Sand, Ler og Torv. 



At Isen maa antages at være gaaet hen over Mosen og hele Bakke- 

 oen, skal jeg begrunde nærmere i et følgende Afsnit; saa meget er i 

 hvert Fald sikkert, at Mosen er dækket af et di In vi alt Sandlag af 



*) Den faste, komprimerede- Gytje, der i Profilet havde- en Mægtighed af c. ' m., 

 svarer naturligvis til en frisk, blod Gytjemasse af betydeligt større Mægtighed, vel nok 

 mindst li — 4 Gange, sandsynligvis endnu Qere (lange saa stor som den komprimerede 

 Masse. 



- Meesealaget i denne Mose svarer til f. Eks. Hgpnum cordifolium-Laget i Lille- 

 mose i Nordsjæland jfr. Japetus Steenstrup, 1842. S. 50 og .">4 og de Hypnumlag, 

 som ifølge Vaopeix 1851, S. 1—2) ofte findes mellem den amorfe Torv o; Gytjen 

 og »Svampen« o : Sphagnumtørven i de nordsjælandske Skovmoser. 



Mærkeligt nok fandt jeg ikke en eneste Frugtsten af Potamogeton i denne Mose; 

 ellers er Potamogelon-Arler meget almindelige i de interglaeiale Ferskvandslag lige- 

 som i de præglaciale og postglaciale. 



