1 58 



Sphagnumtøn med flere „varme" Arter: llex, Taxus, 



Tilia grandifolia. 

 Ferskvandslag und subarktiske Birke og Populus tre- 



mula; de „varme" Arter, ogsaa Picea, er endnu ikke 



i nt I \ andrede. 



Lag med arktisk Flora ikke naaet, sandsynligvis 



dybereliggende I 

 Diluviale Lag, ikke naaede. 

 For nærmere al illustrere dette Forhold, har jeg i Tabellen S. 159 



sammenstillet de i Mosen rundne Træer Og Buske Og Opført dem i 

 den Rækkefølge, i hvilken de først Optræder i (er indvandrede til) 

 Mosen. Det fremgaar klart af denne Tabel, at de Arter, der viser sig 

 sidst i Lagserien, Ogsaa forsvinder tidligst, med andre Ord: de fin- 

 des kun i Mosens mellemste Partier, der svarer til [nterglacialtidens 

 Temperatur-Maximum. 



I det store og hele svarer Tabellens Rækkefølge til disse Plante- 

 arters geografiske Udbredelse i Nutiden, saaledes at de, der nævnes 

 forst i Tabellen, gaar længst mod Nord og stiller de beskedneste 

 Temperatur-Krav, medens de Arter, der navnes sidst i Tabellen, 

 stopper op i større Afstand fra Polarkredsen og stiller større Tem- 

 peratur-Krav end de forste. Tilia grandifolia, llex og Taxus, vel nok 

 de mest termofile af disse Arter, findes kun i Mosens mellemste 

 Partier. 



Til fuld Forstaaelse af Tabellen udkræves nogle supplerende Be- 

 mærkninger 1 ): Af Ferskvandssandet (XI) fik jeg paa Grund af den 

 stærke Vandtilstrømning kun saa lidt Materiale op af Brønden, at 

 der ikke kan lægges stor Vægt paa, om en Art ikke er fundet i 

 dette Lag; det var saa meget mere beklageligt, at Gravningen ikke 

 kunde fortsættes til større Dybde, som man her kunde gøre sig Haab 

 om at finde en rent polar Flora (Salix polaris m. m.). Gytjelaget 

 (X) er derimod saa grundigt undersøgt, dels mikroskopisk af Prof. 

 Lagerheim, dels makroskopisk af mig, at man ogsaa kan drage Slut- 

 ninger af vore negative Fund; det fortjener f. Eks. at fremhæves, at 

 medens Pollen af Pinus fandtes i Mængde i Gytjen og Meesealaget 

 (IX), angiver Prof. Lagerheim udtrykkeligt, at P/ce«-Pollen ikke fandtes 

 i Gytjen, men først i Meesealaget; at Granen efterhaanden fortrænger 

 Fyrren, viser sig med al ønskelig Tydelighed, baade af mine Fund 

 og af Prof. Lagerheim's Bemærkning, at Pfnus-Pollen kun fandtes i 

 ringe Mængde i Lag VII og VI, hvor Pice<i fuldstændigt dominerer. 



l ) Ved tykke Linjer ^— antydes Artens Hyppighed; ved en stiplet Linje — - an- 

 tydes, at Arten ikke er fundet i vedkommende Lag, men dog maa antages at fore- 

 komme der. 



