202 



og de inden- og udenlandske Arkæologer, jeg i den Anledning har 

 raadføii mig med, er saa enige om, ;it dette Redskab er neolitisk og 

 postglacialt, ;it jeg (i hverl Fald indtil videre) maa opgive min op- 

 rindelige Antagelse, al Øksen er palæolitisk og interglacial. 



Eoliterne. Som ovenfor nævnl fandl jeg i Overgangslagel talrige, 

 skarpkantede, oftesl hvid! patinerede Flintstykker; de havde el ganske 

 andet Udseende end Smaastenene i „Dæksandet" lige muler Jord- 

 overfladen; ved fortsat Gravning i Grav A fandtes saadanne Flint- 

 stykker ogsaa i den faste, absolul intakte Sphagnumtørv, ned til en 

 Dybde af c. m. under dennes Overflade; de fandtes ligeledes i 

 Overgangslagel og i Sphagnumtørven i de to Brønde, jeg lod grave 

 ned fil Mosen Nord og Ost for Grav A og som begge gik gennem 

 Jording, der med absolut Sikkerhed kan siges aldrig før at være 

 gennemgravede af Mennesker. 



Skønt de tre ovennævnte — og liere andre — danske Arkæologer, 

 hvem jeg paa Findestedet og senere i København - - viste mine 



Samlinger af Sten herfra, bestemt afviste min Opfattelse af disse 

 Flintstykker som primitive Menneske-Redskaber, kunde jeg 

 dog ikke komme bort fra den Tanke, at de antydede Menneskets 

 Tilstedeværelse her i interglacial Tid, hvorfor jeg selv forsøgte at 

 sætte mig ind i den nyeste Litteratur over Tertiærtidens og Diluviets 

 Arkæologi. Jeg saa da hurtigt, at mine Fund førte mig direkte ind 

 paa Eol i t-Spør gsm a a 1 e t, der i de senere Aar vel nok kan siges 

 at være det vigtigste og mest debatterede i den europæiske præ- 

 historiske Arkæologi. 



Mine Samlinger af Flintstykker fra Høilund Søgaard-Mosen sendte 

 jeg i 1904 til Dr. A. Rutot, Bruxelles, med Anmodning om, at han 

 velvilligst vilde udtale sig om, hvorvidt der var Eoliter iblandt de 

 c. 100 Flintstykker, jeg havde opbevaret 1 ). 



Af disse 100 Stkr. betegnede Rutot 10 Stykker - - med større 

 eller mindre Tvivl — som horende til „l'industrie éol i t h i que"; 

 Ordlyden af hans Udtalelse i Brev af 25. Juli 1904 var: 



I — III. Grav A, i Tørv, 1,3 m. under Overfladen af Overgangs- 

 laget ..2 piéces . . . paraissent étre des percuteurs; 1 piéce 

 semble étre un petit racloir, mais c'est douteux." 



IV. Grav A: „Une sorte de racloir, un peu roulé, qui 

 parait bon." 



V — VII. Brønd I, Nord for Grav A: ..,'} piéces paraissent avoir 

 servi de racloir s, mais pas bien caractérisées, douteuses." 



*) Jeg benytter Lejligheden til at rette en hj ærtelig Tak til Hi\ A. Rutot for 

 den store Elskværdighed, hvormed han i denne Sag har hjulpet mig med sin ene- 

 staaende Viden paa Eolit-Omraadet. 



