204 



gen bar Stenen vistnok været udsal for Sandslid ; Størrelsen er 16 

 :;l 23 mm. VI: en Had. lys Flint, 60 ."><> 12 mm., med talrige 

 Slidmærker paa t«» Kanter. VJI: en lille graa, stærkl glinsende Flinte- 

 sten, uregelmæssigt tresidet-prismatisk, 21 18 l<> mm., med talrige 

 Slidmærker paa den ene af Længdekanterne. 



ad XIII: Den lille Skraber? fra Sphagnumtørven er 13 mm. lang, 

 i ."> mm. bred; dens største Tykkelse er 7.. mm.; den ene Flade er svagl 

 konkav, den anden komiks; paa denne sidste synes en tynd Lamel 

 al være afskrællet af Mennesker. Den ene Rand danner en ret skarp 

 Æg med c. 20 smaa Slidmærker (Fig. ( .)). 



ad IX. En Flinteknold, der har en meget ujævn og hullet Over- 

 Hade og uregelmæssig Form; den bestaar af lys Flint og har en 

 Størrelse af 55 17 35 mm.; de afskrællede Lameller maa 

 have været ganske tynde og huede, c. 7 mm. brede og henholdsvis c. 

 36 og 23 ram. lange (Fig. 10). 



ad X. Et Stykke med uregelmæssig Økseform, 4«s mm. langt, 

 14 — 33 mm. hredt og indtil 11 mm. tykt; den ene af de brede Flader 

 dannes af Flinteknoldens naturlige Overflade og er udpræget kon- 

 kav i Flækkens Længderetning, hvorved der dannes en dyb Fure, 

 medens den anden Bredflade er svagt konveks. Den ene af de lange 

 Kanter har talrige Slidmærker, de andre ogsaa nogle, men betydeligt 

 færre. 



.leg ønsker ikke ved denne Lejlighed at gaa nærmere ind paa 

 dette Funds Betydning, da jeg haaber snart at komme tilbage til 

 det i Forbindelse med de andre Fund af Eoliter og Palæoliter 

 (S t re py i en-Typen), som jeg senere har gjort paa andre Steder her 

 i Landet, især i Vangede Grusgrav ved Gjentofte 1 ). 



Mosen ved Holland Søgaard fortjener i højeste Grad en nærmere 

 Undersøgelse - - helst en fuldstændig Udgravning; Vandforholdene i 

 den kan, som ovenfor nævnt, let blive gode, og man kan efter Mo- 

 sens Alder gøre sig grundet Haab om ogsaa at finde palæolitiske 

 Redskaber foruden Eoliterne; thi, som Rltot skriver om de faa og 

 for største Delen lidet karakteristiske Eoliter, jeg hidtil har fundet 

 i Mosen: ..Leur présence est . . . une indication (pie Ton pourra sans 

 doute trouver mieux et plus riches." 



1 Et fortrinligt Overblik over Eolit-Studiets daværende Standpunkt er givet af 

 Rutot i: Le préhistorique dans 1 Europe centrale. Xaniur 1904. 



For at undgaa Misforstaaelser bemærkes, at jeg — i Overensstemmelse med Rctot's 

 senere Arbejder — benytter Betegnelsen Eoliter for alle primitive Hedskaber, lige- 

 gyldigt om de er tertiære, diluviale eller postglaciale — i Modsætning til G. DE Mor- 

 tillet, der 1883 forst benyttede Betegnelsen industrie éolithique om det tertiære 

 Menneskes Redskaber. 



