209 



Gytjen er brunlig-brungrøn og har en Mægtighed op til 7 m., af- 

 tagende fra Profilets Midte mod Vest; Gytjens Mægtighed mod Øst 

 blev ikke undersøgt. 



Hr. Cand. polyt. A. Stage har bestemt Glødetabet for 2 Prøver af 

 Gytjen; det var 17,3 % og 18,s °/o- 



T Gytjen lindes en Del Vivianit som smaa, indtil ærtestore Korn; 

 hyppigst optraadte Vivianitten i den østlige Del af Profilet, især 

 umiddelbart over det humøse Sand. I smaa Hulrum og Sprækker i 

 Gytjen fandtes paa de tørrede Prøver, der havde ligget i mine Sam- 

 linger fra 1901, smaa monokline, mørkeblaa Krystaller, der ifølge 

 Hr. Docent O. B. Bøggild er Vivianit-Krystaller *); desuden fore- 

 kom enkelte smaa Gips-Krystaller, hist og her ogsaa enkelte hvide 

 Glimmerblade. Gytjen indeholder, især i dens øverste og nederste 

 Del, noget Kalk; i den vestlige Del af Profilet, ved Pæl 6 — 7, saas 

 jævn Overgang mellem Gytjen og det ovre Ferskvandsier. 



I Gytjen findes et hum øst, graaligt (i fugtig Tilstand brunligt eller 

 næsten sort) Sand lag (/') afvekslende Tykkelse, gennemsnitlig c. 1,5 m. 

 tykt; det laa omtrent i Skinneniveauet og fulgtes i Skrænten fra Pæl 9 

 til Pæl 20. Ved Pæl 18 var Sandlaget tykkest og gik her højest op i 

 Terrassen. Foruden talrige Planterester, Pinde, Blade, Frø og Frug- 

 ter fandt jeg i dette Sandlag enkelte smaa, afrundede Granitstykker 

 af indtil 1 cm. Tværsnit, et lille Stykke traadet Kalkspat og smaa 

 Stykker forkullet Træ af Brunkul-Habitus. Sandet er ofte, men ikke 

 altid, kalkholdigt. 



Planteresterne er for Størstedelen samlede i 2 eller 3 mørke Lag 

 af faa cm. Tykkelse, hovedsagelig dannede af Skeletter af Avnbøge- 

 Blade; men foruden disse tykke Plantelag findes talrige tynde. 



Under Gytjen laa, som ovenfor omtalt, atter lagdelt, stenfrit (nedre) 

 Ferskvandsier, og under dette konstateredes i den vestlige Del af 

 Bakken grovt Grus, der var meget vandførende; paa et enkelt Sted 

 (Boring III, mellem Pæl 7 og Pæl 8) fandtes stenfrit Sand. I den 

 vestligste Del af Profilet konstateredes Moræne ler under Gruset (I). 



Ved Pæl 5 samledes en større Prøve af Gruset under Fersk- 

 vandsleret; i denne Prøve foretog Cand. polyt. Alf Stage en „ Sten- 

 tælling" med følgende Besultat: 



J ) Vivianit-Krystaller er, saavidt jeg kan se af Litteraturen, meget sjældne i 

 Diluviet, medens de forekommer hyppigt i ældre Formationers Forsteninger (Ogler, 

 Muslinger). Ifølge Dana: (Descriptive Mineralogy, 6 ed., 1892) synes krystalliseret Vi- 

 vianit at være fundet i Myremalm i Nordamerikas Alluvium. 



Naar A. Gaertner (1897) mener, at Vivianit med jordagtig Beskaffenhed først 

 forekommer i Alluviet, er det urigtigt; jeg har ved en tidligere Lejlighed (N. Hartz 

 og E. Ostrup, 1899) gjort opmærksom paa, at jordagtig Vivianit er almindelig i dansk 

 diluvial (interglacial) Diatoméjord. 



14 



