2 is 

 og Granen er j<> som bekend I paa sin Vandring mod Nord gaael 



uden om os. 



Stratiotes aloides og Hydrocharis morsus rance, der begge i Nutiden 

 er almindelige i Danmark, er heller ikke Fundne fossile i vore post- 

 glaciale Moser. Medens de i Nutiden yders! sjælden! synes ni sætte 

 modne Frugter, er talrige Frø af dem fundne i vore interglaciale 

 Muser (jfr. Tavle IX). Side 126 127 er omtal! Forskellen mellem 

 de glatte og slanke Stratiotes-Frø fra de interglaciale Dannelser og 

 de mere skulpterede Frø, der er fundne i l»a\ Pindelagene. 



Af særlig Interesse er Forekomsten af de to ikke længere i Eu- 

 ropa voksende Slægter Brasenia og Dulichium. 



Brasenia, der i Nutiden lever baade i Nordamerika, Østasien, 

 Afrika og Australien og som hyppigt optræder i Europas tertiære og 

 interglaciale Lag, fandt jeg i Mosen paa Tues hol Mark; i 1 ( .)<)7 

 fandt jeg den sammen med Picea, Carpinus, Dulichium og del sæd- 

 vanlige interglaciale Planteselskab i den interglaciale Tørv paa Sylt 



Dulichium spathaceum Pers., den eneste i Nutiden levende Art af 

 Slægten Dulichium (CyperaceæJ, er vidt udbredt i hele det østlige 

 Nordamerika, fra Canada, NVw Foundland og Nova Scotia mod Nord 

 til det tropiske Florida mod Syd; mod Vest naar dvn til Minnesota 

 og Texas. Det er en Sump- og Vandplante, der vokser selskabeligt 

 ved Flod- og Søbredder, i vaadt Mos eller helt ude i Vandet. Arten 

 var ikke kendt fossil, før jeg i 1898 fandt den i Moserne ved Tues- 

 hol, Ler vad og senere ved Hol lund Søgaard, men den er senere 

 (ifølge skriftlig Meddelelse) fundet af Beyle i den interglaeialeMo.se 

 ved Lauenburg (Kuhgrund), og i 1907 fandt jeg den atter i din 

 interglaciale Torv ved Westerland paa Sylt. En beslægtet Art, D. 

 vespiforme, er (1908) bleven beskrevet af Cl. & El. Reid fra det 

 præglaciale Ler ved Tegelen. Slægten er uddød i Europa i inter- 

 glacial Tid og er vel ligesom Brasenia en gammel tertiær, cirkum- 

 polar Art (jfr. N. Hartz, 1904 og 1905). 



foruden de omtalte interglaciale „Ledelbssiler" forekommer saa 

 godt som alle vore nulevende Skovtræer (undtagen Bogen) og talrige 

 Huske og Urter i de her behandlede Allejringer; af dem skal jeg dog 

 her kun omtale Hasselen fCorylus avellana). De særlig i Øjne faldende 



Mose paa Kortbladet Trelleborg, i 1,25 — l,so m. Dybde i en gulagtig Gytje under 

 Tørven. 



Af disse Fund og af Weber's Fund ved Kiel drager Holst den Slutning, at Gran 

 Og Avnbog er indvandrede Sydfra til det sydlige Sverige, og at disse Arter kort 

 efter deres forste postglaciale Optræden omkring Østersøens sydvestlige Del atter er 

 blevne fortrængte. 



Indtil nærmere Oplysning foreligger om Pundforholdene, vil det være vanskeligt 

 at skønne om disse Funds Betydning. 



