249 



Frugter af denne Art er samlede i tilstrækkelig stort Antal til, at man 

 deraf kan drage Slutningen om deres Variationsevne i interglacial 

 Tid. I sin Monografi: Hasseln i Sverige (1902) sondrer Gunnar 

 Andersson mellem tre Former af Hasselnødder: f. siloestris, f. ovata 

 og f. oblonga, af hvilke den første er den almindeligste og den 

 sidste den sjældneste baade i Nutiden og i de postglaciale Moser 

 i Sverige. Paa Tavle XIII har jeg afbildet 25 Nødder (tegnede 

 med Tegneprisme) fra vore interglaciale Moser, og som man ser, er 

 alle de tre nævnte Typer repræsenterede iblandt dem. I de danske 

 interglaciale Lag, ja paa en og samme Lokalitet (Ejstrup, Brø- 

 rup), fandtes alle Formerne og i samme Forhold som i Nutiden: 

 /*. silnestris hyppigst, f. oblonga sjældnest. Ligeledes vil man lægge 

 Mærke til, at ogsaa i de interglaciale Moser fandtes der indenfor 

 hver enkelt Hovedform Former med tilspidset Spids og Former med 

 tilspidset, mere eller mindre pyramidedannet Basis. 



Af de i de interglaciale Aflejringer fundne Dyrelevninger skal jeg 

 her kun omtale Levningerne af de højere Hvirveldyr. 



Det er mærkværdigt faa Rester af Pattedyr og Fugle, der er be- 

 varede i vore interglaciale Lag; de eneste sikre Knogler er Daadyrets 

 fra Hollerup 1 ) og Ejstrup. 



Daadyret fCeruus damaj. De hidtil kendte Rester af delte Dyr 

 er omtalte af H. Winge (1904); ved Hollerup er der senere gjort to 

 nye Fund, idet Formanden ved Hollerup-Værket, Hr. P. Filipsen, i 

 1904 indsendte til mig en Del Knogler, som H. Winge bestemte 

 til Daadyr. Knoglerne fandtes i den østlige Bakke, c. 15 m. 

 nede i Jorden (jfr. N. Hartz & E. Østrup, 1899). Profilet var paa 

 Findestedet, efter Hr. Filipsen's Opgivelse: 

 12 m. Sand. 



2,5 - „Mo" (Diatoméjord). 

 0,6 - Sand. 

 l,o - „Mergel" (Ferskvandskalk). 



Knoglerne laa mellem Sandet og Ferskvandskalken; de bestod af 

 Brudstykker af et Horn (som i Størrelse og Form ganske svarer til 

 det af H. Winge 1. c. afbildede Horn fra Ejstrup), et Stykke af Pande- 

 skallen med paasiddende Rosenstok samt nogle Hvirvler og Ribben. 



Ved et Besøg i Hollerup i 1906 fik jeg atter af Hr. Filipsen et 

 Brudstykke af en Daadyrtak samt den øverste Del af en Mellem- 

 haandsknogle af et Daadyr, som ifølge Winge efter Størrelsen at 

 dømme maa hidrøre fra en usædvanlig stor, gammel Han. Disse 

 Ben var fundne i den vestlise Bakke. 



1 Min Angivelse (N. Hartz & E. Østrup, 1899) af Kronhjort Cervus claphus) 

 fra Hollerup har (H. Winge, 1904) vist sig at være fejlagtig. 



