Crusius a Codex képei utän szerkesztette à Fungorum Historiât s a képekre rogtôn râvezette 
a neveket, ebben BevrHE IsrvAN és Batthyäny Boldizsär segitettek neki. A feliräsok egybevetése 
szerint ez igen pontosan kimutathaté. 
Az elsô, ki a Codexet értékesitette, képeit rézbe metszetvén, SrerBEEcx volt 1672-ben. 
SreRBEECk utân sokäig pihen a Crusrus Codex, tobb mint 200 esztendeig kiaknäzatlanul 
hever ez a kincs. Az jârja ugyanis, hogy elveszett végkép. Crusrus megjegyzése adott erre alkalmat.* 
Îgy aztän CLusius commentälôi nem élhettek vele. Ezt tudva nem lehet eléggé bâmulnunk 
Erras Frs meghatérozäsait. Csakis az 6 Griâsi gombaismerete révén volt lehetséges, a Crusrus-féle 
fajok egy részét kihüvelyeznie. Frs utän Kickx igyekezett a még homälyban maradt fajokat meg- 
fejteni, talän aränylag még a legcsekélyebb eredménynyel, de 6 sem forgatta a Codexet, melynek 
létele idôkôzben a tudomänyos viläggal, — legnagyobb ôrômére minden mykologusnak — küzülve 
lett. Éd. Morren ugyanis CLusrus életrajzäban kôzzé tette, hogy a raÿzok megkerültek s a leideni 
egyetemi kônyvtärban vannak.** À 
KALCHBRENXER, CLustus gombäinak magyaräzäsa kôzben nem emliti a Codexet. REICHaRDT 
pedig csak sajnälkozäsät fejezi ki, hogy nem hasznälhatta. A magyaräzok igy az egyedüli valo, 
igaz forräsbol nem meritettek, hanem küzdôttek Srerseeck képeivel, egyik-mäsik a flamand szô- 
vegbe is bele nézett; de voltakép mégis szinte a képtalänyfejtegetéssel lehetne ôsszehasonlitni a 
commentälok färadozäsät. Ez az oka annak, hogy oly nagy eltérések vannak à magyaräzatokban, 
babär mindannyian FkRiEs nyomän indultak, s részben alig is jutottak tôbbre, mint a mykologia 
atyamestere. 
Îgy älltak a dolgok, mikor én a magyar ehetô és mérges gombäk kônyvének megiräsa kôz- 
ben a magyar nevek utän kutatva, visszatértem a legelsô forräshoz, Crusius müvéhez. 1892-ben 
folkértem W. N. pu RtEu-t (f 1895.), a leideni egyetemi kônyvtär igazgatôjät, értesitene a 
Crusius-féle képek sorsärél. Du Riu a legnagyobb tudomänyos liberalitässal karolta fl kérésemet. 
Részletesen tudatta, hogy mint vannak a képek megôrizve s miutän à munka hosszadalmassäga, 
az ily fajta megällapitisok nehézsége kizärta azt, hogy Leidenben végezhessem tanulmänyaimat, 
kérésemre még a kikôlesônzésbe is belecgyezett. fgy aztän csak a lemäsoläs maradt hätra. 
«On pourrait arriver à copier les aquarelles, mais ce ne serait pas chose facile» irta Du Ru 
välaszäban. «Je serais presque tenté de vous demander, si vous ne voudriez pas faire ce travail au 
Musée National, (akkoriban ugyanis a Magyar Nemzeti Muzeum nôvénytani osztälyôre voltam). 
«Je sais que c’est un document unique, que le transport n'est pas sans dangers, mais enfin, la 
Science a aussi ses nécessités. Je suis, bien souvent déjà, venu en aide à vos compatriotes et 
serais heureux d'avoir pu rendre encore une fois service aux Botanistes hongrois». Du Ru 
legnagyobb liberalitsärél, és iräntunk magyarok iränti nagy rokonszenvérél tanuskodé ajänlatt 
természetesen siettem elfogadni, éltem ezzel à ritka alkalommal s à Magyar Nemzeti Muzeum 
igazgatosägänak kôzbenjäräsäval megjôtt csakhamar a Codex. Serényen utäna vetettem magamat a 
munkänak és mäsfélhénapi folytonos munkäval sikerült a Codex képeinek facsimile mäsolatait sajät- 
kezüleg elkészitenem. Lefestettem minden képét, lemäsoltam a képeken olvashaté megjeoyzéseket 
is — s igy kezemben volt az à päratlan adatgyüjtemény, az a 320 évvel ezelôtt keletkezett magyar 
gombañlôra, melynek alapjän aztän toväbb haladhattam. Hozzä fogtam aztän a feldolgozäshoz is 
s az eredmény arrôl gyôzôtt meg, hogy CLustus magyaräzôi — mint az a legelsô egybevetésekbôl 
kitünt — tôbbnyire rossz csapäson järtak. Lätvän a nagy eltéréseket, célszertinek véltem a Codex 
hü mäsolatänak kôzlését is, hogy igy a tudomäny kezében legyen az üsszchasonlité anyag, hogy 
meghatérozdsaïmat ellenérixhesse, illetôleg ha sxüksèg, ki is javithassa. À Codex à feldolsozäs hossza- 
dalmassäga miatt még 16bbszôr volt nälam s fey bôségesen médomban volt, hogy sajit magam 
festettem mäsolataimat kellôképen ellendrizve javitgassam, hangoljam, széval a Ichetôséoig képma- 
sakkä tesyem. La 
primi curabam, sumptus faciente Illus 
© i Heroe Balthasare de Batthyan, hæreditario Dapiferorum Regni Vngariæ Præfecto, qui 
me unice amabat. Fungor. Hist. el6 an. 1598. mäj. 7. k 
* Huius iconem (i. e. gen. XXI. escul. fung.) cum reliquis Moreto miseram vt exprimendam curaret; quæ nescio cur 
neglecta, quod valde doleo: Sed longe magis dolendum, quod ex illius & reliquorum fungorum icones, suis coloribus ad vivum 
e, quas ipsi miseram, perierint (Curæ Posteriores 1611. P. 41.). 
xx E. MORREN : Charles de l’Escluse, sa vie et ses œuvres 1526—1609. Liège 1875. (Extrait du Bull. de la fédération des 
Soc. d’'Hortic. de Belgique, année 1874), p. 41—42. On conserve à la bibliothèque de LEYDE un manuscrit de CLusius. de Fungis 
Gnss. 15, tabulae pictae mss. VI. Fr. 12. A in folio); il renferme 82 planches de Champi communs, é é A 
l'aquarelle, largement peints, de grandeur naturelle, mais sans détails. CLusrus a inscrit de sa “te l'indication du genre, le 
chiffre de l'espèce et l'indication de ses qualités vénéneuses, pernicieuses ou édules. 
ê (42) 
expres. 
