À Cod. 5. t:-n négy, egyfaitäju gomba képe läthaté, VI. Gen. es 
gila, gyertvan fan termet (Beythe) fagenbuche (Clusius). 
Ezek kôzül az als bokros gombät lemäsolta : 
Srerseecr (p. 104. No. 81. C. tab. 12), [ 
képet s azt D.-vel jelülte.] 
Tot verfchil en onderfcheydt van de voorgaende, heb ick defe eenentachentichfte int Latijn 
Fungi caflanei, ghenaemt. — in onfe plactfen van Brabant heb gcene meerder 
“ghefien, met noch kleyn fompkens: noch {y en fijn noyt al 
Hongarijen; en Duytfchlandt haer vertoonen 
Herft comen fy te voorfchin, 
Az el6bbimtôl megkülônbôztetésül ezt à 18-ikat Fungus castaneusnak neveztem el, — Bra- 
bantban nem lâttam tôbbet egy bokorba nôve 4-nél, $ nem is oly nagyok itt, mint Itäliiban, Ma- 
gyarorszägon és Németorszägban, hol kétszer akkorära is megnônek; Oszszel teremnek. 
FREs Epicr. p. 133. Agaricus ostreatus. —— Certe Clusii esc. gen. VL. etc. 
KALCHBRENNER p. 18. VI Szilfa termewt alya. Sterb. 12. B! — Ag. (Pleurotus) sapidus. Schulzer. 
REICHARDT p. 161. (17.) À. ostreatus Jacqu. Fung. esculent. gen. VI. Clus. hist. IL. 266. cum icon. 
BRITZELMAYR p. 49. À. ostreatus Jacq.; St. 12 B, B, C, D. Die beiden mit B bezeichneten 
Figuren erinnern an die Crusus’sche Abbildung dieser Art, VI. gen. esc. fung. (Kx.: B — À. um- 
bilicatus Scop.; C, D — À. aggregatus Schaeff.? Nach ReIcHARDT wäre Fig. B eine Abbildung 
des Pol. sulbhureus.) Kickx p. 409! 
Mint a Sterbeccktôl rajzolt képbôl is gyanithato s mint a Codex festett képeirôl bizonyithaté, 
nem mäs, mint: Û 
Pleurotus sapidus Schulzer. 
Ezt à magyar fajt tehât Clusius fedezte {el hazänkban, s utänna 300 évvel egy mäsik magyar 
gombäsz Schulzer Istvän nevezte el most érvényes nevével. 
<. jelzéssel (Clusius) az aläiräs: 
de ehhez a fajthoz még a Codex 10 t.-r6l is vett egy 
als vier te gader 
hier foo groot, als fy in Italien, 
, alWaer fy wel twee-mael foo groot fijn; — Inden 
17. — Gen. VI. escul. Cod. 9. 
À Codex 5. t-val együtt ugyanazt a fait äbräzolja, de a 0. t. képei nem gesztenyebarna, 
hanem inkäbb szürkésbarna fajokat mutatnak be. 
À täbla VL Gen. esc. (Clus.) és Siilfan termemt gylwa (Beythe) meg vlmei feliräst viseli, a képek 
kôzé pedig odairta még Clusius hogy: delineand. 
STERBEECK (p. 103. No. 80. B. B. tab. 12) a Codex 9. täbläjärél mind a két képet lemäsolta. — 
het is waerfchijnelijck, dat defe foorten over langhen tijdt voor goede eetbaere fijn bekent, ende 
oock in het ghebruyck gheweeft, — Defe waffchen feven, acht, meer oft minder te famen, niet uyt 
eenen ende den felven ftele; want jeder heeft fijnen eyghen ftele befonder; — Sy hebben heel cort 
vaft plues, het welck grauw is; ende fomtijdts wat geil faffraenich, oock fom wat bruyn; — de 
fchotels fijn fcherp van randen, niet ingheflaghen : — | 
— valészint, hogy ezeket a fajtäkat (meït tébbféle van) mär régi idôk Gta mint éhetôket isme- 
rik és eszik vala is, — 7—8 vagy tôbb is nô együttesen egy csoportban, de nem küzôs nyél- 
r6l erednek, mert mindeniknek külôn nyele van âm; — Ecé zen rôvid tümôtt lemezeik szürkék ; 
néha napjän säfräny szinüek, de barnäsak is, — a kalapok karimäja éles és nem behajtott. 
KALCHBRENNER p. 18. Sterb. 12. B.! — Ag. (Pleurotus) sapidus. Schulzer. 
ReIcHARDT p. 161. (17). À. ostreatus Jacqu. sq. Fries. 14 
BriTZELMAYR p. 49. St. 12. B. B. A. ostreatus Jacq. Kickx p. 409. A. umbilicatus ! 
Ez szintén: Pleurotus sapidus Schulzer. 
18. — Gen. VI. escul. Cod. 10. 
A Codex rot. két nagy lapos kalap, — és jobbrél két fiatal 3—3 egyénbôl ällé bokor lât- 
so) tabla felirisa VI. Gen. esc. fiilfa gilwa vimei. 
ni FE (p. 104. No. 81. D. tab. 12) a jobboldali felsô, fiatal bokrot rajzolta a Codex 
ibläjrol mäsolt nagyobb bokor târsaul. AE CNE 
è on sn Fe ez a fiatal Pleurotus sapidus, rendkivül hasonlit Schulzer äbräihoz, mint 
azok Schulzer-Kalchbrenner müvében (Icones selectæ Hym. t. VIII. fig. 1. balrél) lâthaték. 
(59) 11 
