fchoon faffraencoleur is. Somwiäl is de fchotel aen den rant boven omgetrocken; den ftele is 
van het felve bleeck coleur, als fy boven is; — Defe fijn meer sit als geil, oock vel droogher als 
de Goude, en feer hect, peperachtigh van fmaeck; — ick heb defe den 22. Junÿ 1673. rou ende 
gheftooft ghegeten. 
Ezek à halvänysärga gombäk külonbôzéképen lépnek fl. Clusius képes munkäjäban, két 
külônbôzé képet talältam — a nagyobbikat ezek kôzül tt mellékelten kinyomtattam. — Szinük 
szürkésfehér, a kariméjän meg a kôzepe täjin halvänysärga; tôbbi részén halväny säfränysärgära 
befuttatott: lemezei hasonlitanak nagyon az Aranygombdéihox; de csikozottabb, a nyélrôl egye- 
nesen indulnak $ a karima széle felé végzôdnek, mely mär säfränyszinü. À kalap karimäja lekun- 
korodé, à tônk szintén halväny, mint a kalap teteje is; — Ezek inkäbb fehérek, semmint särgäk, 
és szärazabbak is az Aranygombänul, igen égeté, borshoz hasonlé izük van; én nyersen és 
beräntva is ettem. (1673 jun. 22.) 
Frs Syst. L p. 67. Agaricus deliciosus. Fung. escul. g. XII. Clus. p. 269. Sterb. t. 4. C. 
KaLCHBRENNER p. 19. XII. Reheling. Sterb. 3. (sic.) C. — Lactarius deliciosus. L. 
RaicHaRDT p. 170 (26) Lactarius deliciosus Fr. — Fung. escul. gen. XII. Clus. hist. IT. 269. — 
Sterrb. Theatr. 63. t. 4. C. 
BrrrZELMAyR p. 53. Lactarius deliciosus L.; St. 4 C. Die Abbildung für sich allein ist nahezu 
unbestimmbar: auch die Beschreibung lässt Vieles zweifelhaft. (Fr.: L. deliciosus; Kx.: Russula 
aldulterrina Secr.). Kickx p. 405! 
«an potius Lactaria volema Fries, forma minor siccitate enalbida ?» Bresadola (in litt.) STERBEECK 
axonban hiemeli vilägosan, hogy ixe égelô borsos ezért inkäbb a 
Cantharellus cibarius Fries, 
idés, megszäradt elhalvänyult példänyai ? 
30. Gen. XIII. escul. 1 spec. Cod. 40. 
Külünbôzé fajai vannak, a magyarok Galambica, a németek pedig Œeubelinge néven ismerik. 
Az elsé a legnagyobb, szine «ex albo virescente: inferna candicante & flriata». Hist. cclxix 
(p. n. 9). À Cod. 40 t. XII. Gen. efc. Galambicza, Junio et Julio menfibus, frouv teubelinge 1 jelzéssel 
härom gombät mutat be. A magyar nevet s termési idôt Beythe irta be, a tbbi Clusius kezétôl 
ered, ki a frouw szôt (— Frau) flamand nyelven jegyezte be. 
Srerseeck (p. 67—68. No. 36. C. tab. 5.) a Cod. 40 t.-r6l csak a baloldali felsô äbrât mäsolta le. 
In het Hooghduytfch is defe Fraw Teubelinge! in het Hongerich Galam Biczal en int 
Duvtfch de Joufuroutven oft Mevrouwen Fungi ghenoemt. De reden van defen naem is my 
onbekent, ende ick fal defe de Groote groene Fungi noemen, — en van Clusius de cerfte van fin 
derthiende goede. — Den hoet van onder heeft rechte linien van vaft cort plues, het welck uyt 
den geilen befprinckelt is: het vleefch — feer fneeuw wit, en vaft van binnen: haer bovenfte groen 
velleken laet fich lichtelijck afdoen. 
Németül Fraw Teubelinge, magyarul Galam Bicxa, és flamandul Kisassxony- vagy Assxony- 
gomba. Ezen elnevezések alapjit nem ismerem, én ezért Nagy x6ld gombänak hivom — ez à 
Clusius rendjében a 13-ik ehetô gomba 1-s6 faja — Kalapja alulrél szilärd rôvid lemezek egyenes 
vonalait mutatja, a lemezek särgäval tarkitottak: husa tiszta hôfehér, tômôtt erôs: a tetejét borité 
zôld bôrôcskét kônnyen lehet huzni. 
Fries Epicr. p. 352. Russula vesca. Antiquitus edulis Clus. esc. gen. XII. spec. 1, 2 c. ic. Sterb. 
ts ICHDAIE 
KALCHBRENNER p. 19. XIIL 1. Fraw Teubelinge. Sterb. 5. C. — Russula alutacea var. olivacea. 
REICHARDT p. 172. (28.) Russula vesca Fr. Fung. escul. gen. XII. spec. 1. Clus. hist. IT. 269. — 
Sterrb. Theatr. 67. t. 5. C. D. E. 
BRrrZELMAYR p. 53. Russula virescens Schaeff.; St. ÿ C. Hut: seer bleeck aenghenaem groen. 
Hiernach und nach anderen in der Beschreibung liegenden Momenten kann nicht angenommen 
werden, dass die R. vesca Fr. gemeint wäre, die eine fleischfarbenbräunliche Hutoberfläche hat. 
(M. A.: R. vesca Fr., doch Recarpr w. o. (2) ) Kickx p. 406! 
Russula virescens (Schaeff.) Fries, 
mint ezt mär joval Britzelmayr elôtt meghatäroztam. 
(66) 
