Defe Padden buyck fin ghemeynelick in den tijdt van vierentwintich uren volwafichen — 
aenghefien fy van den beginne hacren flanck mede te voorfchijn brenghen, die fy noyt en 
verliefen. — ; re 
À tônkje két hüvelyk hosszu cs egy ujnyi vastag, egészen fehér kivül-belül, és à gyôkere 
folôtt kissé biborpirosra festett. A hasa Yagy a teteje domboru és szép féhér, hosszu lemezekkel, 
melyeket kezdetben egy fehér härtya takar. Ez a békahasagomba küzônségesen 24 ra alatt fejl6- 
dik ki — cleitôl fogva büdôsck 4 Szagukat ner is veszitik el. 
STERBEECK (p. 198. No. 37. G. tab. 19) a Cod. 15 t. a jobboldali felsé kép. 
— defe uyt der nature den Padden rugh, — ghenaemt is. — nochtans heeft defe altijdt 
den ftele ten halven, ende aen het onderfte met eenen rinck bewaflchen: —— te weten, — ohe- 
lijck het vel van den rugh der padden eyghen is, met menichte puggelkens oft clevne blau-ferte 
vleckxkens befprinckelt. — In het Jefte van Mey, ende in het beginfel van Juni 2 
— @ttermészete utän varashéka héténak Iehetne hivni — ennek à tônkjén gyürü is van 
hasonlit à teteje à varasbéka varancsos bôréhez, és kis kékes-feketés foltocskäkkal tarkitott. Mius 
végén és junius elején terem. 
FREs Epier. p. 5. Agaricus pantherinus. Venenatus: Clus. pern. gen. VIT. 2. Sterb. t. 16. F. G 
KALCHBRENNER p. 20. VIL. 2. Sterb. 16. G recte 19. G— Ag. (Amanita) pantherina. DC, [16. 
G — 58. — Gen. VI. pernic. Cod. 21. Lactaria subdulcis]. 
REICHARDT p. 156. (12.) A. pantherinus DC. — Fung. pernic. gen. VII. spec. 2. Clus. hist. 
IL. 278. — Dorsum bufonis Sterrbeeck Theatr. 198. t. 19. G. (NB. sq. Fries Epicr.) 
BRITZELMAYR p. 47. Agaricus pantherinus DC. : St. 19 F, G; Kx. hat gleicherweise bestimmit, 
während von Fries und Reichardt zu A. pantherinus — ohne triftige Gründe — nur die Fig. G 
angeführt worden ist. (cfr. Fries Epicr. etiam fig. F1) — Kickx p. 413! 
SaccarDoO Sylloge V. p. 16. Amanita rubescens Fries. Fungis suspectis vulgo adscripta (Clus. Pern. 
gen. VIT. 3), esculentibus a Vittad. (NB. sq. Friesio in Epicr. p. 7. cfr. etiam Gen. VIL. pernic. 3 spec. 
Cod. 11.) R. Fries szerint (in litt.) Amanita aspera is lehetne. Vittadini (Funghi mangerecci 183 S. 
t. XLIID) rajÿzolja az Agaricus asperät s hasonlit is hozzi valéban a Cod. 15. t. gombäja. De a Codex 
képein à tônk piroslé, — Vittadini képein pedig ennek nines nyoma, sôt leirdsaiban sem szél 
arrôl, hogy a tônk piroslé lenne. «Caro alba immutabilisb — «Stipes — extus initio albus, hinc 
sordide flavescens» — «Caro — sub epidermide leviter fuliginea vel flavescens, nunquam vero 
rubescens» p. 331. 
Én eleitél fogva inkäbb Amanita rubescens Friesnek tartottam, megerôsit ebben Bresadola is. 
61. — Gen. VII. pernic. 3 spec. Cod. 11. 
À harmauik faj nagyobb à tobbinél, flül fehér, cui rubefcens aliquantulum color ef, és 
halväny pettyekkel tarkitott, inferna pars quodammodo pallefcit. Hist. cclxxvu. (p. n. 18.) 
À Cod. 11 t. egy tônkjétôl megfosztott gomba kalapjit äbräzolja felülrél s alulrél, feliräsa 
VII. Gen. pernic. Bagoly gomba. (Clusius irâsa). 
Frs Epicr. p. 7. Agaricus rubescens. — Fungis suspectis vulgo adscriptus (Clus. pern. gen. VIL. 3), 
esculentis a Vittad. 
KALCHBRENNER p. 20. 3. — Ag. (Amanita) rubescens. Fr. 
REICHARDT p. 156. (12.) Agaricus rubens Scop. — Fung. pernic. gen. VII. spec. 3. Clus. hist. IT. 278. 
an Amanitopsis plumbea (Schaeffer) Roze. 
62. — Gen. VIII. pernic. Cod. 12. 
Pünkôsd tâjän terem a nyirfak torzsôkén. Fehér (fuligine adumbrati), — kivéve a lemezeket 
(exceptis stris, quæ fuligine infectæ). Hist. cclxxvi. (p. n. 18.) | 
À Cod. 12 t.két fehér gombät äbrazol feliräsa: VIIL Gen. pernic. non edul. birefenm fchwam Xyrfa 
gombavya. Clusius irâsäval. 
SrERBEECk (p. 177—178. No. 8. H. tab. 16) a Cod. 12 t. képeinek felel meg. 
In defe aenwijfinghe van mijne achfte foort bevinde ick, dat het oock de achfte van CLUSIUS, — 
in het Hongerfch Xyrfa gombaya; in’t Hooghduytfch, Biroken fdwammen ; — Tot voldoeninghe van den 
weet-gierighen fijn hier neffens twec figuren gheftelt, de welcke naer het fchoonfte leven ghe- 
fneden fijn; — fommighe fijn rondt, fommighe hoeckigh en kantigh, fommighe den feel dun, 
andere eens foo dick, doch altijdt hol als een ES den dunften is als een ghemeyne fchrijf- 
(85 ù 
