bezeichnen diese Art. Hut: uyt den bruyn rooyen, als met eenigh saffraen ghemenght. Lamellen: 
wit grau. (Kx.: Cortinarius cinnamomeus L.) Kickx p. 415! 
Coïlybia butyracea Bulliard (Histoire des Champignons de la France IV. 1812. p. 615 616. 
tab. 572.) lehetne R. Fries szerint is (in litt). — A hymenium Bulliard szcrint damellis ex albo, 
cinereo-stramineis», «ses feuillets — sont d’abord de couleur blanchâtre, ensuite de couleur gri- 
Sâtre», s igy megfelel a képeknek s a leiräsoknak. — «est tantôt de couleur de rouille plus ou 
moins foncée, tantôt d'un jaune-grisâtre quelquefois rembruni dans le centre et sur les bords» 
Bulliard képeinek egy része narancsszinbe hüz, van aztän szürke meg sôtét rozsdaszinit is. Saccardo 
Sylloge V.p. 209 szintén megjeeyzi, hogy: Color pilei mollis valde mutabilis Cfr. Fries Obs. 2. p.123. 
Cr. Cooke Illustr. IL. PI. 143. 
85. — Gen. XIX. pernic. 1 spec. Cod. 69. pro parte. 
À tizenkilencedik mérges nem, utak mellett és tolgyesekben terem szeptember elején, a németek 
Binailn néven ismerik. Annyira hasonlit az chetôk XVI. neméhez (— Boletus bulbosus & B. felleus), 
hogy azzal ôsszecserélik s ezt a tévedést aztän halälukkal fzetik meg a jératlanok. 
A2 elsé faj karesu tônkôn ül, kalapja gémbolyded, szinre ccolore ex flavo, rufo, fuliginofo com- 
mixti superné, ex pallido fufci inferné» Hist. cclxxxuÿ (p. n. 23) c. icon. 
À Cod. 69 t.-rôl a két felsô kép sorolandé ide aläbb elmondandé okokbél. À Cod. 69. XIX. Gen. 
pernic. non coul. (Clus.) két pär gombät mutat be, mindenik part 2—2-vel jelülte Clusius, s igy a 
XIX. gen. pernic. 2 fajthoz tartozonak vélte. A Cod. 69 t. két felsô äbräja utän készülhetett /aldn a 
Hist, fametsxetének két képe. 
STERBEECK (p. 208. No. 53. M. tab. 20) a Codex 69 t.-rél a két felsô kép. 
Ick heb defe de quaede Eycke fungi, — ende van CLusius in°t Hooghduytich Bingflin ghchecten, 
de welche de cerfle van fine negentiende befchrenen flaet. — in de midden opt hooghfte met een bult- 
ken: {y is met bruyn root en geil befchildert, — Defen hoet is — feer flimerigh, onder met grauw 
geil mergh vervult, met menichte kleyne bruyne plecxkens: den randt is een weynich omgheflaghen : 
den ftele is ghemeynelijck crom ghebooght, ende van het felve coleur als den hoct van boven is, 
tee duym en half lanck, — Crusius feght dat fy ftrepen (dat is plues) hebben, in het gene hy ghefaelt 
heeft: want het mergh is merckelijck dick van ftof, het swelcke feer flinkende is, en blausv wordt. 
Sy fijn cen laete foort, ende worden meeft ghevonden in de Eyckeboffchen, — 
Ezt rossx tôleyfagombänak nevezem. Clusius szerint németül Bingflin, s ezt 6 a tizenkilencedik 
rossz nem elsô faja gyanänt irja le — legtetején à kôzepén egy kis pupocska van: barnäs-vôrôs meg 
Särga Szinü, kalapja-ragadés, alul szürkéssärga likacsokkal, kis barna foltocskäkkal: karimäja kissé fel- 
gyürôtt: tônkje rendesen gôrbe s olyan szinü, mint a kalap teteje, s két és fl hüvelyk hosszu — 
Clusius azt mondja, hogy alul csikos (vagyis hogy lemezei vannak) ez nem All: hymeniuma elég 
vastag ällomänyu, igen büdôs, husa megkékül. 
Késôi fajta, s tôbbnyire a tôley berkekben talilhaték. 
KALCHBRENNER p. 21. XIX. Varganya (Cur?) Bingslin (Pilzlein) [recte Pilzling !] = külônféle 
Boletusok 1. Sterb. 20 M — Boletus piperatus Bull. 
REICHARDT p. 174—75. (30-—31.) Boletus subtomentosus L. — Fung. pern. gen. XIX. spec. 
1. Clus. hist. IL. 283. cum icon. 
BRtTZELMAYR p. 54. Boletus variegatus Sw.; St. 20 M, M. Die Abbildung lässt zu wünschen 
übrig, indem sie namentlich die Beschaffenheit der Hutoberflâche nicht zum Ausdrucke bringt. Die 
Beschreibung ergänzt in etwas: sy is met bruyn root en geil beschildert. Porenschicht : graugelb, wie 
das bei den zu B. guttatus Pers. und B. macropus Rostk. hinneigenden Exemplaren des B. variega- 
tus Sw. vorkommt. (Kx.: B. luridus Schaeff.?) Kickx p. 415! 
Boletus bovinus Linné. (Krombholz t. 75. f. 1—6) var. mitis Krombholz (t. 36. f. 8—11). 
86. — Gen. XIX. pernic. 2 spec. Cod. 69. pro parte. 
A mdsodik Jaj nagyobb, de tônkje nem oly karcsu, kalapja kerekded, dombordad, «coloris vel 
rufi, raris quibufdam maculis confperf, vel fufci omnino & fuliginof» alul halväny, sokszor foltos. 
Hist. cclxxxnj (p. n. 23). 
À Cod. 69 t. alsé pär képe felel meg ennek, jelzésül ehhez csak a 2 szämot irta Clusius. 
STERBEECK (p. 208. No. 54 A. tab. 21) a Cod. 69 t. a két also kép. Sterbeeck erre a gombära 
hivatkozik (p. 208), mikor azt mondja, hogy M. ébräja (— Gen. XIX. pern. 1 spec.) nagyon hasonlit 
(100) 
