91. Gen. XIX. pernic. 7 spec. Cod. 62. 
Mindenek kôzt legnagyobb a hetedik faj, feläl biborszinü, cui permixti funt rufus et fuliginofus, 
hüsa kékesszinü, valamint az a része is, mihez a tônk hozz illeszkedik. Hist. cclxxxnj (p. n. 23). 
Fametszete is van. 
A Cod. 62. t. két nagy s egy kis gomba képét mutatja, jelzése XIX. Gen. pernic. non edul. . (Clusius 
“irâsa) binafslin, jeindt nicht quit u effen (idegen kézt61).* 
STERBEECK (p. 186. No. 22. N. tab. 17) a Cod. 62. t.-rol a baloldali alsé kis gomba képe. 
Al is dat Clusius defe twee met N en © voor een ende de felve aenwifñ, te weten fijne fevenfte 
van de neghentiende; evenwel fal ick de felve in twee-en befchrijven, ten opficht van mijne onder- 
vindighe. Defe heb ick het Cleyn padden-broodt, — Defe kleyne is feer rondt van hooft, roodt, purper 
en bruyn van coleur — onder met vaft bleeck geil mergh, 
Habär Clusius ezt a két (nälam) N és O-val jelzett gombät egynek tekinti, mr mint a tizenkilen- 
cedik rossz gombäja hetedik fajänak: én mégis tapasztalatom révén külôn irom le 6ket. Ezt kis béka- 
kenyérnek hivom. — Ez a kicsiny igen kerek, vorôs, bibor-barna — alul er6s halvänysärga likacsokkal. 
STERBEECK (p. 186—187. No. 23. O. tab. 17) a Cod. 62. t.-r6l a két nagy gomba képe. 
— dat ick dit Padden-broodt met duyfent ghefien heb’, — haer coleuris feer fchoon aenfienelijck, 
met fchoonen purperen lack en bruyn befchildert: den felven hoet is onder met fchoon eyerdoyer-geil 
vaft mergh geheel ghevult : den ftele is in het felve mergh feer diep begraven, — Het vleefch van den 
ftele ende van den hoet is van binnen fchoon blauw, als bleecken indigo, welcke blauwigheyt en 
grooten ftanck haer ondeughentheydt te kennen gheeft. 
Alle defe voorgaende Fungi zijn tweemael in het iaer te vinden, maer aldermeeft in September, — 
Het is maer te beclaghen dat defe foo goeden fchijn hebben, ende in haer felven foo doodelick zijn. 
Et béka-kenyérnek nevezem, ‘ezrével lättam — szine igen tetszetôs, szép biborral és barnäval 
festett : kalapja alul szép tojässärga szinü er6s hymeniummal: tônkje a hymeniumba mélyen be van 
temetve — A tônk és a kalap husa szép kék, mint a halväny indigo, ez a kék szin meg nagy büze 
nyilvänvaléképen mutatja rosszasagät. 
Mindezek a gombak kétszer teremnek évente, de legbôvebben szeptemberben. 
Igen sajnälhatjuk, hogy exek br olyan jd képiüek, mégis oly haldlosak. (1) 
FRies Epicr. p. 419. Boletus purpureus. Clus. pern. g. 19 spec. 7 cum ic. bon. 
KALCHBRENNER p. 22. XIX. 7. — Boletus purpureus. Fr. 
ReicuarDT p. 177. (33.) Boletus purpureus Fr. «—Fung. pernic. gen. XIX. spec. 7. Clus. hist. 
IL. 283. Wurde weder im Florengebiete noch in den Nachbarländern wiedergefunden ; es dürfte somit 
die betreffende Species von Clusius auf eine andere Art zu beziehen sein.» (Warum hat dies R. unter- 
lasfen ?) 
BRiTZELMAYR p. 55. Boletus purpureus Fr. ; St. 17 N, O, O. Eine bessere Abbildung der Hüte 
dieser Art (die Stiele fehlen), als bei den folgenden Figuren. (Kx. w. 0.) — 23 B, B. Die Abbildung 
ist unzutreffend, die Beschreibung besser. (Kx. w. o.) Kickx p. 412! — Unrichtig sind bezüglich des 
B. purpureus die Citate in Fr. Hym. eur., sowie in Sacc. Syll. «Clusius pern. gen. XIX. spec. 3 cum 
bona icone» ; denn diese dritte Species ist B. asprellus Fr., hingegen ist die siebente Species B. purpu- 
reus; abgebildet aber ist nicht diese, sondern die fünfte Species, d. ï. B. luridus Schaeff. 
À Boletus purpureus hymeniuma azonban (Fries Sveriges ätliga och giftiga Svampar 1860. tab. 
XLD) piszkos-testszinü, husa sârga, teteje meg pirosas-testszinü, tônkje egész merejében hälozatos. 
A Cod. 62. t. Boletus cyanescens Bulliardnak is lehetne tartani. A Boletus cyanescens (Bulliard 
Histoire des Champignons de la France I. 1809. p. 329—330. PI. 369) umbrasxürke vagy sôtétsärga, 
a tônkje is ugyanilyen sxinü «Son pédicule a pour l'ordinaire toute sa surface d’un gris bistré ou jau- 
nâtre, excepté vers son sommet où il est blanc, et où on remarque une espèce d’étranglement, . . .…. 
Son chapeau voûté eft de la même couleur p. 330.» 
A hymenium Bulliard képén umbräs fehér ! Egybevetve mindent, mégis inkäbb Boletus 1ateri- 
tius Bresadola et Schulzer (in Hedwigia 1885 p. 14. Saccardo Sylloge VI. p. 16). Bresadola felismerte 
benne à Schulzer Istvän târsasigäban leirt fajt, melyet a nagyérdemü magyar gombäsz, Schulzer Istvän, 
Szlavoniäban, a Crni gaj erdôben talält. Érdekes a botanikai kutatäs sorsät vizsgälni, mikor lâtjuk s kézzel- 
foghatéan bebizonyithaté, hogy ezt a gombät mär 300 év elôtt felismerte Clusius genialitisa, még 
* Batthyäny Boldizsär ? 
(104) 
