Beythe Istvän pedig szintén nagy segitségére volt ebben a munkäban. : 
À 112. $. gombär6l — Tremella mesenterica a Cod. 74. täbläjin (. munkäm 116. lapjtt) 
et irja: «Velembewl hozuk vala Rohonczra viz mellet valami aszu vix mosot fakon terem». Becses 
adatokat nyujtott tehât neki, s helyenkint megjeeyzéseket irt a Codex képeihez. Beythe kôzremükô- 
dését Reichardt még kétségesnek tartotta, mivel a Nomenclator csak 5 gomba magyar nevét sorolja fl. 
À Fungorum Historia ennélfogva meéltän tekinthelé mindhärmuk munkäjänak $ fey abbeli 
tételem, hogy a Mykologia magyar foldôn született s igy részben magyar eredelü tudomäny, à 
legteljesebben bizonyittatik ezen tények ältal. 
Azok utän, a mit a gombäk magyar neveirôl kimutattam, nem kétlem, hogy a Nomenclator 
Pannonicus Beythe Istvän $ kôzremüiküdésével szerkesztetett; de ép a kideritett okokbél, mint Kaxrrz 
Âgost is;7 nem lätom be, miért kellene Beythét à Nomenclator szerzjének tartani, ellenére az 
1583-iki kiadäs cimlapjinak, melyen «Authore Carolo Clusio» 4ll. Kanitz véleményét, — hogy ezt 
az 1583-iki német-ujväri kiadäst «mely elsô sorban hazänknak lehetett szänva»,$ Beythe rendezte 
sajtô al, — szintén igen valészinünek tartom. Kanitz kôzôlte Clusiusnak egy, Camerariushoz 
intézett levelét is (kelt Bécshen 1584 märcius 20. ü) naptär szerint) s ebben Clusius igy ir: 
«Ælenchum Vngaricorum nominum remitto— Velim reliquarum stirpium nomina adipisci possumus» 
Far azt hiszi, hogy Clusius a Nomendlator 1 584-iki antwerpeni kiadäsän elhallgatta sajit 
nevét. Én azonban ebben nem csatlakozom a magyar botanika historiäjinak érdemes kutatjähor. 
Clusius olÿ «candidus vi» volt, ki még az ellene vétettekrôl is a legelnézôbben nyilatkozott min- 
denkor, miért ékeskedett volna ép 6, koränak egyik legnagyobb tudôsa, a német-ujväri prédikätor 
Beythe Istvän szerény müvecskéjével, mikor az elôsz6ban amügy is fényesen elismerte Beythe 
segitségét. 
A Clusiustél bejärt. me äst nyujt a pannoniai fléräban és a gombäk 
jâban emlitett leléhelye 
var €s horvät területre nézve megleheté 
kivonatos jegyzéke, mit FLaTr KäRoLY ür szivessé 
histori ck kôszünôk, s melyet a pannoniaïi fléra it- 
nézése utän k 
À f6bb leléhely 
Tuben (Theben D 
agy-Szombat, Magyar-Ovär. Sopron, Buda. 
Als6-Lendva ztreg me. Æ Bänfiy-birtok. 
Murakôz: Csäktornya (Sackturnya, Sak turnya) nn : : à _ Zrinyi-birtok. 
Pinkafé (Pinkathal), Német-Ujvär, Kôrmend (Güssing, Gissing), Ô-Szalonak (Zalonok, Zollonock, | Batthyäny B. magyar- 
Zallonock), Kôrtvélves (Kerthwelyes), Velem, Rohoncz gi birtokai 
ny B. horvät- 
vény), Pozsony, Szt. Gyôrgy (Div. Georg. mons), Stomfa, 
Le 
ROSE EEE RSR | Batth 
a és Dräva k.), Peklenicza, Strukocz (Strukovecz) La à : l ; 
Grebén (a & RS À 
orszägi birtokai. 
Warasd (Pann. interamnis). 
5. À frankfurti id6szak. Clusius 1589-ben Frankfurtba kôltôzik, s it dr. Johann Vetter h4z4- 
ban («az angyalhoz») lakik a régi gabnapiacon. IV. Wilhelm hesszeni välastéfcjedelem kasszeli 
üj kertjét alakitja letelepedése elôtt, s Frankfurtban maga kis kertet apol, melybôl barätait düsan el- 
lâtja virägokkal. Sajnälkozva emlegeti bécsi kertjét, melyrôl Aicholtz ôzvegye gyakran küld tu- 
dôsitäst. (21—30. Levél.) 
Igen fontos frankfurti tartozkodäsa idejébül, az antwerpeni Plintin-nyomda tulajdonosaival, 
Jean Mourentorf-fal (Moretus) és ennek fiäval Christiannal, rendes kiadoival folytatott levelezése, 
mert felvilägositäsokat ad Clusius munkäinak kiadäsärl, arrél a tomérdek firadsäerél, kivitel kôrüli 
nchézségrôl, melylyel akkoriban a tudomänyos munkäk kiadäsa és kinyomatäsa jart. 
Clusius mindhalälig feltétlen bizalommal viseltetett a Plantin-Morctus nyomda irânt. Fontosal: 
e levelek azért is, mert az ärakra, a fametszés, rajzoläs kôltségcire stb. adatokat nyujtanak. A nôvény- 
képek metszetése sok bajjal järt és egy kész kép egy birodaimi tallérba került, négy fillér hiän. 
Täjékoztatnak toväbbà, ez idôtäjban szerzett munkäinak elGhaladäsirol s az cgyes részek kinyoma- 
tâsänak idejérôl. Nemkülônben érdekesek a Plantin-Morctus nyomda szimlakônvvei is, mert ezek 
a Clusius és kiadôja kôzti üzleti viszonyt is megvilägitäk. (61-85. Levél.) s 
IV. Wilhelm välasztéfejedelem Clusiusnak nagy pärtfogéj volt, ilandé 100 fit évi segélyben 
részesitette frankfurti tartzkodäsa alatt, de mint levelezésükbôl kitünik, mar Clusius bécsi tar- 
t6zkodäsa alatt is tâmogatta 6t anyagilag. Azonkivül häläbol e8y aranyserleggel is megtisztelte. 
‘À välasztéfejedelem, ki maga is tudésszämba ment, folyton clénk levélvältisban volt Clusiussal. 
IV. Wilhelm kiväncsian värja mindig a botanikai ujdonsägokat s kéri Clusiust, hogy az Angliäb6l 
magäval hozott, meg a Creta szigetérôl kapott sipliiumokbél neki is juttasson. ï 
Clusius készséogel szolgäl a välasztofejedelemnek, segit kertjeit rendezni, kônyvtarat gyara- 
pitani, mint ez a marburgi (Hessen) ällami Se ürzôtt levelekbôl kiviläglik. (31-56. Levél.) 
174 
