Ingen har emellertid, oss veterligen, fullföljt idén om 

 ett centrum, med att söka det inom ett, jemfördt med kretsen 

 i sin helhet, så litet omfång-, som vi, under vår granskning 

 af slägtet Lactarii ställning inom fannljen IftfinenomyceteSj af 

 omständigheterna föranleddes att göra. 



Med mycken försigtighct och noggrannhet, samt alltid blott 

 med föresats att söka sanningen, granskade vi nu åter slägtet 

 Lactarias och dess förhållanden till Öfriga Ilyuienomycetes , 

 men nu i en vida mer omfattande mening än förut, och sär- 

 skildt med uppgift att tillse huruvida dessa förhållanden sam- 

 manstämde med de fordringar vi ansågo innebäras i bestäm- 

 ningen "centrum." 



Då man använder ordet centrum, anse vi först deraf 

 följa, att den bestämning man dervid fäster, ej kan få strida 

 emot den i mathematiken, hvarifrån begreppet närmast är lå- 

 nadt, gifna : att hvad som sa benämnes skall ligga i midten 

 af en krets, denna må föröfrigt vara af flerahanda form, blott 

 den förtjenar namnet krels. Derefter, och då fråga är om 

 att öfverflytta detta begrepp på sådana sammanfattningar, inom 

 den beskrifvande och systematiserande naturalhistorien, af med 

 hvarandra företrädesvis förvandta former, hvilka man der 

 länge varit van benämna kretsar^ då tro vi den ofvan gifna 

 negaliva bestämningen innebära, att den bland mångfalden af 

 förevarande former, hvilken man gifver namnet centrum, må- 

 ste vara såväl sklljd, lika långt från de högsta och de lägsta, 

 som företrädesvis det föreningsband, hvarigenom de högre i 

 allmänhet och de lägre med hvarandra sammanhöra. Vi säga 

 högre och lägre, emedan i naturalhistorien alltid, äfven då 

 man använder bilden "krets" för en samling med hvarandra 

 nära sammanhörande former, man, rörande de enskilda for- 

 mernas förhållanden till hvarandra, gör skillnad emellan hö- 

 !ive och läiire. 



Rörande nu de förhållanden, hvilka för slägtet Lactarius 

 äro egendomliga och hvilka , till antalet jemförelsevis många, 

 med dem delas af inga andra Hymenomycetes än, men detta 

 dock till en stor del, af slägtet Russula^ hafva vi ofvan talat. 



Bland egendomligheterna hos dessa båda slägten, är det 

 ännu tvenne, hvilka böra uppmärksammas. Först formen af 



2. 



