stans, såsom de högre svamparna: å den andra zonerad hatt, 

 såsom de lägre, trädartade; då träffade oss blixtlikt och o- 

 emotståndligt den tanken, att Lactarierna måste tillhöra en 

 central grupp och derjemle sjclfva utgöra just ett centrum 

 bland Hijmenomycetes: en bestämning emellertid, åt hvilken, 

 så specificerad, vi dittills aldrig ens lyftat eller vågat lyfta 

 vår tanke. 



Vår öfverraskning var stor och liflig, heldst i betrak- 

 tande af den mångfald af olika och vidt skiljda former som 

 familjen Hymenomycetes onifaltar, och för hvilken Lactarierna 

 nu skulle utgöra ett verkligt, tydligt utprägladt, centrum 5 och 

 vi tvekade ett ögonbliclt, om vi skulle fullfölja den idé, som 

 tett sig för vår syn, eller fly den, såsom en villande och far- 

 lig hägring. Men vårt uppsåt var dock icke ondt och vi hade 

 icke förmätet satt oss till någon slags uppgift att i naturen 

 söka motsvarighet till några slags våra enskilda lystenheter, 

 Hvarföre skulle vi frukta? Vore det icke snarare orätt att 

 sluta ögat till? Kanske var häri en gnista af det sanningens ljus 

 som, i lyckliga ögonblick, kommer en ärlig forskning till 

 mötes? Vi fullföljde derföre denna idé, hvilken, genom deo 

 högst speciela bestämning den innebar, så vidt vi hafva oss be- 

 kant, var väsendtligen ny. 



Om centra inom grupper i naturen tala emellertid många 

 författare. Fries mest af alla med hvilka vi gjort bekantskap, 

 hvilken dock ofta fattar denna bestämning i någon annan me- 

 ning än den vi vilja gifva den, ehuru å andra sidan i det 

 enskilda vi ofta sammanträffa med honom i den konkreta be- 

 stämningen, såsom rörande Trichofjastrcs såsom centrum bland 

 Gasterornycetes o. a. 



Endlicher talar om Liljorna som centrum bland Mo- 

 nocofjjledone(e*), Anacardiacece såsom centrum bland Terebin- 

 thinece **) o. s. v. 



Tu las ne bestämmer Phragmidiacei till centrum bland 

 Uredinei ***). 



Vi torde ej behöfva anföra flera författare, 



•) Encl.ir. Rot. p. 84 *•) L. c. p. S99. 



**•) Ands. Ärsber. i Bot. 1833 och 1834 p. IS- 



