94 



hel til Sammenligning, er den eneste af alle de foreliggende Storm- 

 fugle, der i Form stemmer næsten aldeles med den jordfundne: 

 men Knoglen er meget større ; af Oestrelata columbina {Bulweria 

 bulweri), den mindste af Slægtens Arter, foreligger kun Over- 

 armens nedre Del; ogsaa den stemmer godt i Form; men den er 

 meget mindre. 



Hvad enten Knoglen er af den ene eller den anden Art, er 

 dens Tilstedeværelse i dansk Jord ganske uventet; den tilhører 

 ingen af de nulevende nordatlantiske Stormfugle; den er af en 

 Slægt, hvis Arter ere hjemmehørende i det sydlige Atlanterhav eller 

 i det Stille Hav; Oestrelata columbina, den Art, der lever os 

 nærmest, yngler paa Madeira og Canarerne. Men ligesom mange 

 andre afgjort sydlige Stormfugle, Diomedea chlororhyncha, D. cul- 

 minata, D. melanophi-ys, Pelagodroma marina, Dapton capensis, 

 Puffinus obscurus og andre, i Nutiden have vist sig ved Europas 

 Kyster som sjeldne Gjæster, er her ogsaa set Arter af Slægten 

 Oestrelata, foruden O. columbina. Oestrelata hæsitata, der er 

 hjemmehørende i de vestindiske Farvande, har vist sig ved Norfolk 

 (A. Newton: Some account of a Petrel, killed at Southacre, Nor- 

 folk; The Zoologist, vol. X, 1852, p. 3691— 3698, med Fig.); 

 Oestrelata' brevipes fra det Stille Hav og det sydlige Ishav har 

 vist sig ved Wales (Harting: Occurrence on the Welsh Coast of 

 Oestrelata torqvata Macg. ; The Zoologist, 3 ser., vol. XIV, 1890. 

 p. 454 — 455; og Salvin: Note on the Collared Petrel, Oestrelata 

 torqvata, recently reported to have been killed on the Welsh Coast; 

 The Ibis, 6 ser., vol. 3, 1891, p. 411—414, pi. IX). Vel sagtens 

 maa den danske Knogle snarest være af en tilfældig Gjæst fra syd- 

 lige Have; men en Mulighed er der for, at den er et Minde om et 

 eller andet Forsøg, som en sydlig Art har gjort i Ketning af Bo- 

 sættelse i nordlige Egne; man huske, hvorledes Diomedea vielano- 

 phnjs har søgt at bosætte sig paa Færøerne (Knud Andersen : 

 Diomedea melauophrys, boende paa Færøerne- Vidensk. Medd. 

 Naturhist. Foren, for 1894, p, 241 — 264, pi. V; samme Sted, for 

 1901, p. 291 — 294). — Findestedet, en Tørvemose, kunde synes 



