59 



Den Tid, den behøver til at blive fuldvoksen, er i det mindste 

 i enkelte Tilfælde ikke mere end to Aar. Jeg har saaledes i 

 August Maaned 1901 fundet fuldvoksne Individer (og deriblandt 

 ogsaa det før omtalte største Eksemplar) i Kølen af et Fartøj, der 

 havde staaet paa Land hele Vinteren 1898 — 99, men været uaf- 

 brudt paa Søen fra Marts 1899. Jeg gaar ud fra' som sikkert, at 

 havde der været „Orme" i det, før end det blev sat paa Land, saa 

 vare de døde og raadnede bort i den Tid, det stod paa det Tørre, 

 som følgende viser. 



I Fjor Sommer anstillede jeg nemlig Forsøg med den for at 

 faa at vide, hvor længe den kunde leve paa det Tørre. Jeg op- 

 bevarede nogle Stykker Træ med Pæleorme i, tagne af Straakølen 

 af et Fiskerfartøj, og opbevarede dem paa et køligt Sted i Skygge; 

 jeg erfarede da, at Dyrene kunde holde sig levende i deres Gange i 10 

 Døgn, men efter 2 Døgn til vare de alle døde, hvorpaa Forraad- 

 uelsen hurtig indtraadte. Desuden anbragte jeg dem i et Stykke 

 Træ i to Døgn i et Fryserum med -4- 6° C. De bleve stivfrosne, 

 men da de tøede op igen, vare de levende. Desværre kunde jeg 

 ikke fortsætte dette Forsøg, da jeg manglede Materiale. — I Fersk- 

 vand levede nogle Individer, jeg gjorde Forsøg med, kun i 2 — 3 

 Timer, i 3 Timer i Saltvand opblandet til Halvdelen med Fersk- 

 vand og en lignende Tid i bedærvet Saltvand. 



Det er hovedsagelig kun to Steder paa de Fartøjer, jeg har 

 undersøgt eller faaet Oplysninger om, som blive angrebne af Pæle- 

 ormen, nemlig Vandlinjen og Straakølen, eller, naar denne mangler, 

 da selve Kølens nederste Del. At Straakølen (eller selve Kølen) 

 angribes særlig, kommer deraf, at Fartøjerne altid renses („bankes") 

 og males eller tjæres liggende i Strandsandet, med Straakølen eller 

 Kølens nederste Del begravet i dette. Den faar derfor aldrig nogen 

 Maling eller Tjære paa sig og bliver lettere Bytte for „Ormen". 

 Paa et Skib, hvor Straakølen var helt gennemædt, havde næsten 

 alle „Ormene" boret sig ind i dennes IJnderflade. For Vandlinjens 

 Vedkommende er Aarsagen nærmest den, at Tjæren eller Malingen 

 skrabes let af dér af Baade, Ankerflige o. ti., saa at „Ormen" 



