39 



(Bd. 7. p. 316) nævner, at alle de lagte Æg klæber perlesnorformet 

 sammen. 



Skulde da virkelig ikke blot de ældre Forfattere sora Ole 

 Worm^) hos os, men ogsaa fra nyere Tid saadanne Zoologer, som 

 har anvendt Aar paa Studiet af Slangernes Liv, skulde Mænd som 

 Lenz, Duméril og Bibron^) og mange andre, blandt hvilke 

 altsaa ogsaa Brehm, ikke selv have iagttaget „Perlesnorene", men 

 blot modtaget dem til Laans fra Bog til Bog gennem Aartusinder. 



Var det ikke endnu muligt, at den mærkelige Uoverensstem- 

 melse mellem disse ældre Angivelser og de nyere Iagttagelser kunde 

 bero paa et Forhold, der vel allerede nævnes af Lenz^) men siden 

 maaske er forblevet upaaagtet: „In der Gefangenschaft legen 

 die Ringelnattern öfters auch Eier, die nicht zusammenhängen". 



Mon ikke den ny Tids Iagttagelser skulde stamme især fra 

 Fangerummene, og „Perlesnorene" da alligevel findes ude i Naturen? 

 Eller er ogsaa denne Forklaring urigtig? 



Det var maaske Umagen værdt at undersøge denne Sag nøjere 

 for at faa Spørgsmaalet afgjort ved et stort Antal Iagttagelser. 

 Disse maatte da straks optegnes eller paa anden Maade sikres, 

 hvilket mange maaske hidtil har undladt i den Tro, at „Perle- 

 snorene" var der ingen, der tvivlede paa. 



Hermed kunde man fremdeles forbinde Undersøgelsen over det 

 Tidspunkt, da Ungerne kommer frem af Æggene og Vejrligets mulige 

 Indflydelse derpaa, hvilket heller ikke er nøje kendt. Vore giftløse 

 Slanger har kun i meget ringe Grad været gjort til Genstand for 

 Studium her hjemme, eller disse Studier har kun sat sig svage 

 Spor i Literaturen. 



Lad mig i denne Forbindelse nævne, at Ole Worm i 1655 

 oplyser, at Æggene af Tropidonotus natrix bliver liggende Vinteren 



') Museum Wormianum. 1655. p. 262. 



') Duméril & Bibron: Erpétologie générale. Tome 7. P. 1. Paris. 



1854. p. 558: ,, . . . leurs oeufs, qui sont réunis ordinairement en 



chapelet" etc. 

 =<) 1. c. 18.S2. p. 499. 



