35 



Afstanden fra Pievesa til Epidavros er vel kun omtr. 250 Km., 

 altsaa end ikke Halvdelen af xifstanden mellem Vordingborg og 

 Schlangenbad. Hele Grækenland er mindre end den Del af Tysk- 

 land, som Æskulapsnogeus Udbredningsomraade i Løbet af maaske 

 ikke mange hundrede Aar turde have tabt. 



Selv om en omhyggeligere Eftersøgning af Slangerne ved 

 Epidavros skulde godtgøre, at Coluber longissimus nu ikke mere 

 fiudes her^), udelukker dette ikke, at den fordum har været der. 

 Ogsaa mod Syd kunde dens Omraade være blevet indskrænket noget. 



Maal. Da Laurent! (1768) gav Æskulapsnogen det Artsnavn 

 longissima, den lange Snog, hvormed den endnu betegnes, maa 

 sikkert store Eksemplarer have foreligget ham. Sin Diagnose 

 begynder han med Ordene: Corpore longissimo. en Betegnelse, der 

 ikke bruges om nogen af de mange andre Snoge, deriblandt Tropi- 

 donotus, hvilke han henførte under samme Slægt {Natrix). 



Uagtet han ingen Maal angiver for Coluber longissimus, tør 

 vi dog heraf sikkert slutte, at den har hørt til de længste, han 

 kendte. 



Det har da en vis Interesse at sammenligne Maalene paa de 

 største Individer af Arten, som i forskellige Lande er blevne 

 nærmere undersøgte. For Danmark er det sidst fangede Eksemplar 

 det største med 1280'""' Totallængde. 



Som Maximallængde for maalte, voksne Individer angives 

 fremdeles for: 



Schlangenbad löSO™" (5' Vs"^ Lenz, 1832); Frankrig 1450 ■"■" 

 (Duméril & Bibron); Schweiz 1470""" (Fatio); Italien, Calabrien 

 1570'"'" (Camerano): Syd-Tyrol 1700'"'" (Tomasini); Nedreøstrig 

 1740""" (5V2 østr. Fod, Knauer, cit. Mojsisovics) ; Mähren 1580""" 

 (5 østr. Fod, Haslinger); Syd-Ungarn 1520"'" (Mojsisovics); Bosnien- 



') Eejseude i ældre Tid nævner vel at have set lignende Slanger paa 

 Stedet; men Artsbestemmelsen er usikker. Strauch, 1. c. p. 67. 

 W. Gell: The Itinerary of Greece. London. 1810. 4". p. 109. 



3* 



