32 



men har da selvfølgelig ikke indforskrevet de dertil brugte Slanger 

 fra Italien. 



Ved tidligere Lejlighed^) har jeg gjort opmærksom paa Fore- 

 komsten af en Slangehale i et mærkeligt Fund fra Broucealderen 

 fra en Gravhøj i Nærheden af København ^). Japetus Steeu- 

 strup bestemte den i sin Tid som tilhørende Coluber lævis „efter 

 Arrene af de affaldne Skjolde at dømme ^^ Halen har skarpt tre- 

 kantet Gennemsnit, en Egenskab, der ellers netop udmærker Æskulap- 

 snogen {Coluber longissimus); men om denne Karakter er tilstrækkelig 

 til derpaa at bygge Artsbestemmelsen, skal jeg ikke kunne afgøre, 

 da muligvis ogsaa andre Slangehaler bliver trekantede ved at 

 gemmes i henved 3000 Aar. 



Den nordiske Mytologi fortæller intet om Slangedyrkelse hos 

 os, men i ældre Tider har denne muligvis været brugt ogsaa her. 



Den ældste Beretning om Slangedyrkelse i Nordeu sk3*ldes 

 vistnok den danske Konge Svend Estridsen, der var Hjemmelsmand 

 for Kanniken Adam af Bremen (f omtr. 1076). I dennes „Ham- 

 burgs Bispekrønike" hedder det om Beboerne af Estland, at de var 

 Hedninger, der tilbad Slanger og Fugle ^). 



Endnu langt ned i Tiden holdt denne Slangedyrkelse sig hos 

 Nabofolkene Letter, Litauer og Prøjser, saa vel som i det høje 

 Norden *). 



Ogsaa en anden Side af den nævnte Sag maatte belyses ved 

 grundigere historisk-arkæologisk Undersøgelse end den, man hidtil 

 har anvendt derpaa. Kun med faa Ord skal her det interessante 

 Spørgsmaal berøres, om da Æskulapsnogeu Coluber longissimus 

 virkelig var den Slangeart, som var helliget Grækernes Lægegud 



') Naturen og Mennesket. Bd. 11. 1894. p. 264. 



2) Se Annaler f. nord. Oldkynd. og Historie. 1848. p.' 344. S. Muller: 

 Vor Oldtid. Kbhvn. 1897. p. 320, 422. 



3) Historia ecclesiastica. Lib. 4, cap. 224. Dracones adorant cum volucribus. 

 *) So A. Ne bring: Die Anbetung der Eiugelnatter. Globus. Bd. 73. 



1898. p.65. L. Stieda, ibid. ßd. 75. 1899. p. löO. Jfr. Ol. Magni: 

 Historia de gentibus septentrioualibus. Komae. 1555. p. 776. (Nat. S: 

 Menn. Bd. 10. 1893. p. 263: Bd. 11. 1894. p. 196). 



