27 



Bosnien, Hercegovina, Montenegro og hele Albanien indtil Prevesa 

 ved den sydvestlige Spids af Epirus (overfor de Gamles Aktion), dels 

 gennem Italien helt ned til Calabrien og Sicilien. Den findes ikke 

 sjælden paa Sardinien, er almindelig i Omegnen af Rom, men især 

 udbredt i den nedre Podal og Venetien (Camerano, I.e., p. 459). 



Medens den, mærkelig nok, synes at være sjælden i Lombar- 

 diet og Piémont, trænger den frem i de sydlige Alpelande dels 

 til Østrig, dels til Schweiz, hvor den dog kun findes i det lavere 

 Tessin, hyppig i Valais og undertiden i de tilgrænsende Dele af 

 Kanton Vaud. I Ehônedalen og i de smaa Sidedale naar den op 

 til 1250 M. Højde (Fatio). Fra Italien og Schweiz breder den 

 sig ind over Frankrig og helt ned til det sydligste Spanien. 



I Frankrig bebor Æskulapsnogen navnlig den sydlige og mel- 

 lemste Del lige ud til Atlanterhavet; den optræder, flere Steder 

 endog meget hyppig, i Departementerne langs Loire lige til dennes 

 Munding. I stor Mængde findes den saaledes i Departementet 

 Nièvre mellem Loire og Saône, og ligesaa i enkelte Skove omkring 

 Ancenis ved Nantes. Nord paa naar den til henimod Paris; i 

 Egnen om Fontainebleau ved 48V2°n.Br. er den (1855) ret hyppig 

 bemærket (Strauch), men dens Forekomst her er i øvrigt ganske 

 isoleret '). 



Endnu langt mere afsondret fra Hovedomraadet er dog den 

 fremskudte Stilling ved Schlangenbad, som i vore Dage er det 

 eneste Sted i Tyskland Nord for Donau, hvor Æskulapsnogen 

 lever „vild" (ikke indført i ny Tid), og hvor den i øvrigt er 

 hyppige). Men saaledes har Forholdet ingenlunde altid været. 



V. Hey den, der i 1817 — paa et Tidspunkt, hvor Æskulap- 

 snogen indenfor det daværende Tysklands Grænser kun var kendt 

 fra det sydlige Tyrol ^) — opdagede, at Slangerne ved Schlangenbad 



^) ¥. Lataste i Bulletin de la société zoologique de France. Vol. 1. 



1876. p. 211. 

 ») Den er 1853—54 indført til Richthof ved Schlitz, 1(5 Km. NNV. for 



Fulda (50^/3° n. Br.), og trives her endnu fortræffelig. 

 ') Maaske dog tillige fra St. Blasien i Schwarzwald (1782). Se Leydig. 



1. c, p. 177. 



