243 



ytrer sig gennem en forøget Kulsyreudskillelse, hvorimod Ilt- 

 optagelsen kun paavirkes i ringe Grad. 



3. At Kvotientforøgelsen er størst umiddelbart efter Op- 

 bindingen, men siden taber sig. 



Naar almindelige Kesultater skal udledes af Normalforsøgene, 

 viser det sig hurtigt nødvendigt at holde ûe to Forsøgsrækker 

 med henholdvis R. temporaria og R. esculenta bestemt ude fra 

 hinanden; idet de dels er af højst forskellig Værdi, dels viser en 

 meget tydelig Forskel mellem de to Arter. 



I. Rana temporaria. 



De paa næste Side anførte Forsøg, der alle er anstillede paa 

 voxne Hanner og ved omtrent samme Temperatur, falder naturligt i 

 fire Grupper, hovedsagelig efter Aarstiden. No. 1 — 4 er anstillede i 

 Parringstiden, der i 1901 faldt usædvanlig sent; No. 5, 6 og 7 er 

 anstillede paa Frøer, der var holdte i Fangenskab paa Is eller i 

 koldt Vand en Tid efter, at Parringstiden i Naturen var forbi. Det 

 var Meningen hermed at søge at bevare den ejendommelige Til- 

 stand med stærkt forøget Stofskifte, som kendetegner Parrings- 

 tiden. Dette maa ogsaa siges at være delvis lykkedes ^). No. 8 

 er anstillet om Sommeren paa en ret nyligt indfanget Frø, der var 

 fodret i Fangenskabet, og 9 — 10 endelig er anstillede paa Frøer, 

 der i en Maanedstid havde ligget i Vinterdvale i fugtig Jord. 



Det væsenligste Fællestræk for alle Forsøgene er Forskellen i 

 respiratorisk Kvotient mellem Huden og Lungerne. For Huden 

 findes Kvotienten varierende fra 1,70 til 3,00 (Middeltal 2,48) og for 

 Lungerne varierende mellem 0,30 og 0,57 (Middeltal 0,43). Heraf 

 fremgaaer, at Kulsyren hove'd sagelig udskilles gennem 

 Huden, medens Ilten for største Delen optages gennem 

 Lungerne. De to Respirationsorganer har altsaa til en vis Grad 

 delt Funktionerne imellem siff. 



1) Forsøg paa at fremkalde et forhøjet Stofskifte ved subkutan Injektion 

 af Testis- udtræk gav derimod et negativt Resultat. 



16* 



