210 



skellige andre Methoder, der ikke førte til Maalet, at anbringe en 

 Frø i et Glas med 200 cc. Vand, der ikke fornyedes, saaledes at 

 blot Hovedet kunde stikke op gennem et Hul i Proppen. Den 

 levede paa denne Maade 3V2 Maaned under en Temperatur, der 

 svingede mellem 12° og 24°. Da den Mængde Luft, der under 

 disse Forhold kan optages i Vandet og komme Hudrespirationen 

 tilgode, er særdeles ringe, kan dette Forsøg tages som Bevis for, 

 at Lungerespirationen alene er tilstrækkelig til at opholde Livet 

 hos Frøerne. 



I Regnault og Eeisets berømte Arbejde over det respira- 

 toriske Stofskifte (1849) findes ogsaa 6 Forsøg over Frøernes 

 Respiration, af hvilke de to er foretagne efter Lungeextirpation, 

 og hermed er vi naaet frem til de første virkelig exakte Under- 

 søgelser, hvor Frøen ikke respirerede i en afspærret Luftmasse, 

 men i en cirkulerende Luftstrøm, der stadig befriedes for Kulsyre. 

 De Talværdier, som Kegnault og Eeiset fandt for Frøernes Respira- 

 tion, er meget lave (44 — 74 cc. Ilt pr. kg. og Time. Tallene 

 tindes omregnede til kg. og h. hos Bohr (I. p. 197)), og Stofskiftet 

 hos de lungeløse Frøer er kun fundet lidt lavere (33—46) end hos 

 de normale. Den Slutning, der — om end med Forbehold — 

 drages, er, at Respirationen hovedsagelig skeer gennem Huden. 

 Den synes berettiget ud fra de anstillede Forsøg, men er dog, som 

 det vil fremgaa af det følgende, ikke rigtig. 



W. Berg (1868) har ligesom Regnault og Reiset studeret 

 Frøernes Respiration før og efter Lungeextirpation. Han tinder, 

 at Lungeextirpation om Sommeren temmelig hurtigt medfører 

 en asfyktisk Tilstand og Dyrets Død, men at Frøer, der holdes 

 køligt, kan overleve Operationen i Maaneder. I sine Respirations- 

 forsøg, der alle er anstillede ved omtrent 20°, har han kun bestemt 

 Kulsyreexhalationen (ved Vejning af Kaliapparater). 



Naar hans Værdier, som angives i mgr. CO-i pr. 24 h. og 

 100 gr. Frø, omregnes til cc. pr. kg. og h. faaes: 



