307 



Adskillige af de Forsøg, i hvilke Kulsyrespændingen omkring 

 Huden er forøget, beviser Hæmningen ved den overordenlig ringe 

 Stigning, som fremkaldes i Lungernes Kulsyreexhalation, og ved 

 det Fald i Lungeluftens Kulsjreprocent, som ikke sjældent findes 

 fra Forsøgets Begyndelse til dets Slutning. Variationen i Re- 

 sultaterne af disse Forsøg viser, at Hæmningen under disse Forhold 

 er variabel. Snart forøges den, snart nedsættes den. 



Hæmningen og dens nervøse Natur fremgaaer endelig med 

 Sikkerhed af de anstillede Spændingsforsøg, der viser, at Kulsyre- 

 procenten i de afspærrede Lunger kan holde sig overordenlig lav 

 (f. Ex. Forsøg No. 54, hvor den er < 0,2 %, No. 56, hvor den 

 gaaer ned til 0,55 '^/o), og at den stiger under Paavirkning af 

 Gangliecellegiften Atropin, der ligeledes bringer Kulsyreexhalationen 

 fra Lungerne under naturlige Forhold til at stige. 



Hæmningen maa antages at udgaa fra Ganglier i selve Lungerne, 

 da don ikke paavirkes af Vagusoverskæring og end ikke af Destruk- 

 tion af hele Centralnervesystemet (P'orsøg No. 47). 



En Analogi til den hermed paaviste nervøse Hæmning af Kul- 

 syreudskillelse kendes, saavidt jeg veed, kun fra Fiskenes Svømme- 

 blære. Bohr (III p. 498) fandt i sine Forsøg over Nervesystemets 

 Indflydelse paa Iltsekretionen, at „the percentage of carbonic acid 

 was small in all the experiments, and in many cases carbonic acid 

 was altogether absent." Tabellen over Forsøgene viser en Maxi- 

 mumskulsyreprocent paa 2,8, men i det langt overvejende Antal 

 Tilfælde var den under 1, og i ikke faa er den angivet til O, 

 hvilket dog maa betyde, at den var mindre end det kunde maales 

 med det benyttede Analyseapparat. 



Med Hensyn til Hæmningens Mekanisme forekommer det mig, 

 at der er Mulighed for to forskellige Opfattelser. Den ene er den, 

 som gøres gældende af Bohr med Hensyn til Ilten i Fiskenes 

 Svømmeblære (III p. 499). Den gaaer ud paa, at de hvilende 

 Celler er impermeable for deres Sekretionsprodukt, Ilt. Den anden 

 er den, at Cellerne ved bestandigt Arbejde maa secernere den 

 Luftmængde tilbage, som er ifærd med at diffundere ud. Idet- 



20* 



