308 



mindste for Frølungens Vedkommende forekommer den sidste Op- 

 fattelse mig at være den sandsynligste. Hvis Epitbelet skulde 

 opfattes som værende impermeabelt, kunde denne Impermeabilitet 

 idetmindste kun være relativ, thi der gaaer jo altid en vis om end 

 ringe Kulsyremængde over i Lungeluften, og naar dette er Til- 

 fældet, og der altsaa blot kan være Tale om vanskelig Permeabilitet, 

 seer jeg ikke rettere, end at Spændingsforskellen mellem Blod og 

 Lungeluft efter en vis Tids Forløb maatte udlignes fuldstændigt. 

 Nu viser imidlertid Spændingsforsøgene, at en saadan Udligning 

 ikke finder Sted. Enkelte af Spændingsforsøgene (f. Ex. No. 55, 14 

 og 56, 10 — 11) har varet meget længe og giver dog nøjagtig 

 samme Resultat som de tilhørende kortere (55, 15 og 56, 9). 



Det Fænomen, at der opstaaer en konstant Spændingsforskel 

 mellem Blodet og Lungeluften, forstaaes bedst ved at antage, at 

 denne Forskel er Udtryk for en Ligevægtstilstand, ved hvilken 

 Cellerne secernere lige saa meget Kulsyre ind i Blodet, som der 

 paa Grund af Spændingsforskellen diifunderer ud. Hermed stemmer 

 ogsaa Pilocarpinforsøget (No. 56). Naar Hæmningen opfattes, ikke 

 som en standset Sekretion af Kulsyre fra Blod til Lungeluft, men 

 som en aktiv Sekretion i den modsatte Retning, bør Pilocarpin ikke 

 bringe denne til Ophør, men snarere fremkalde en Forøgelse. 



Mod denne Opfattelse kunde Forsøg No. 57 gøres gældende, 

 idet det viser, at en høj Kulsyreprocent i Lungeluften kun reduceres 

 til en Værdi, der efter al Sandsynlighed er lig Kulsyrespændingen 

 i Blodet. Jeg maa for at forklare dette antage, at en høj Kulsyre- 

 procent i Lungeluften ophæver Hæmningen ^). 



Det staaer tilbage at undersøge, hvorvidt det kan antages, at 

 der under visse Omstændigheder foregaaer Sekretion af Kulsyre 



^) Denne Antagelse bekræftes af Forsøg (der ikke er medtagne i nær- 

 værende Afhandling), som viser, at nogle Timers Paavirkuiug med 

 kulsyrerig Luft efter al Rimelighed nedsætter Lungecellernes Vitalitet, 

 idet den virker stærkt nedsættende paa Iltoptagelsen (ligesom i 

 Forsøg No. 40) og — som Eftervirkning — fremkalder høj Kulsyre- 

 procent i afspærret Luugeluft. 



