!11 



dels med samme Væske mættet med Kulsyre. Som bekendt de- 

 strueres Druesukker yderst let ved Opvarmuiug i alkalisk Væske, 

 men P'orsøget viste, at Sukkeret i den Kolbe, hvor der var tilsat 

 Kulsyre, ikke undergik nogensorahelst Forandring ved Opvarmningen. 

 Det er ikke rimeligt at Kulsyrespændingen i Frøens Organisme 

 kunde synke saa lavt ved fri Diffusion gennem Lungerne, at der 

 kunde befrygtes en kendelig Dissociation af Alkalibikarbonaterne, 

 hvilken ifølge Bohr (V pp. 196 — 99) først tager sin Begyndelse ved 

 en Spænding af c. 1 "/o og endnu ved 0,08 "/o kun omfatter ^k af 

 det tilstedeværende Karbonat, men om organiske Kulsyreforbindelser 

 (f. Ex. Karbohæmoglobin) gælder noget andet, og ihvertfald vilde 

 Manglen paa tilstrækkelige Mængder af fri Kulsyre virke stærkt 

 nedsættende paa Pankreasfordøjelsen. 



Iltoptagelsen. 



Saa længe Invasions- og Hvasionskonstanterne for Ilten ikke 

 kendes, og der ikke vides noget om Spændingerne i Frøernes Blod, 

 er det ikke muligt at afgøre, hvorvidt de af Hud og Lunger op- 

 tagne Iltmængder følger Difiusionslovene eller ikke. 



Hvad der derimod kan undersøges er, om der findes nogen 

 saa gennemgribende Forskel mellem Hudens og Lungernes Iltop- 

 tagelse, at der maa antages en Forskel i de Kræfters Natur, som 

 er virksomme i de to Organer. Som nævnt forholder Hudens og 

 Lungernes respirerende Flader sig til hinanden som 11,.5:8,4. Hvis 

 de altsaa var lige fuldkomment byggede og gennemstrømmedes af 

 samme Blodblanding i lige store Mængder, maatte Huden, efter 

 Diffusionstheorien, optage noget mere Ilt end Lungerne. 



Disse Fordringer vides imidlertid, ikke at være opfyldte, og 

 Forholdene er saa komplicerede, at det er umuligt nøjere at af- 

 gøre, hvorledes Fordelingen maa blive efter Diffusionstheorien. 



Forsøgene med R. esculenta viser gennemgaaende Ligevægt 

 mellem Hudens og Lungernes Iltoptagelse, medens Forsøgene med 

 R. temporaria viser en betydelig Overvægt for Lungerne — indtil 

 det tredobbelte af Huden. Om intet af Normalforsøeene i nær- 



